Справа № 161/6182/22
Провадження № 2/161/2728/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/6182/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2022 року на адресу суду надійшов вказаний позов. В обґрунтування позову позивач вказує, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2020 у справі №161/16425/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди. Так, позивач перебував у стані тривоги, мав постійну емоційну напругу, у нього порушився нормальний спосіб життя. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути із відповідача в його користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката у розмірі 30 000,00 грн., які були понесені у межах кримінальної справи.

Ухвалою суду від 9 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 19 жовтня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримав, щодо заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Суд зауважує, що процесуальні документи надсилалися на зареєстровану адресу проживання відповідача АДРЕСА_1 .

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від: характеру моральних страждань, виду психічних страждань у вигляді занепокоєння, страху та відчаю; істотності вимушених змін у житті потерпілих, які можуть бути частково відновлені.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 близько 06 год. 40 хв., 13.12.2019, перебуваючи в автомобілі марки «Ford S150», д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_1 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, із салону вищевказаного автомобіля таємно викрав майно, вогнепальну зброю та боєприпаси.

22 жовтня 2020 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури Родзенюком Олександром Вікторовичем та обвинуваченим ОСОБА_2 , в присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_2 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2020 у справі №161/16425/20 затверджено угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні № 0004770, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури Родзенюком Олександром Вікторовичем та обвинуваченим ОСОБА_2 ; ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України; визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Речові докази залишено за належністю законному володільцеві ОСОБА_1 (а.с. 22-24).

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає доведеною вину відповідача у завданні моральної шкоди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20, провадження № 61-13672св21вказав, що завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Проаналізувавши повідомлені стороною позивача відомості, суд вважає доведеним, що діянням відповідача позивачу було завдано моральну шкоду, яка могла виразилася у зміні звичайного способу життя, моральних стражданнях та психологічного дискомфорту у зв`язку з цим, необхідності докладання зусиль для поновлення своїх порушених прав, емоційній напрузі, він був позбавлений можливості вільно розпоряджатися власним майном, був вимушений терпіти певні незручності, пов`язані із судовим захистом.

Водночас, позивачем не надано та не зазначено будь-якими належних та допустимих доказів в підтвердження зниження престижу, ділової репутації.

Таким чином, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, моральні страждання позивача ОСОБА_1 , які він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що із відповідача на його користь слід стягнути 15 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, що буде справедливою сатисфакцією позивачу у зв`язку із зміною звичайного способу життя, моральних стражданнях та психологічного дискомфорту.

Заявлена позивачем до відшкодування сума у 100 000,00 грн. є завищеною, а тому відхиляється судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача в доход держави слід стягнути 150,00 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) в дохід державного бюджету.

Крім того, у позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою послуг правничої допомоги, у розмірі 30 000,00 грн., понесених у кримінальній справі.

В підтвердження вказаних витрат до матеріалів справи долучено ордер серії АС №1028886 від 08.11.2021, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №365, прибутковий касовий ордер №157 від 28.10.2021, договір про надання правової (правничої) допомоги-послуг захисника/представника від 13.12.2019.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ні позивачем, ні його представником не долучено до матеріалів справи будь-яких додатків до договору, акту приймання-передачі робіт, які б визначали перелік робіт (послуг), вчинених під час розгляду кримінальної справи, а також підтверджували факт їх надання ОСОБА_1 .

У договорі також не вказано фіксованого розміру гонорару.

Прибутковий касовий ордер не може бути достатнім доказом на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Крім того, як зазначалося вище, відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи повинен подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Разом з тим, матеріали справи не містять ані акту приймання-передачі наданих послуг, ані опису робіт (наданих послуг) у кримінальній справі, ані будь-яких інших доказів на підтвердження заявленого розміру витрат на правничу допомогу у цій справі.

Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року у справі №922/3812/19 вказано про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

З огляду на вказане, відсутні підстави для стягнення 30 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 82, 141, 247, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 150 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп. судового збору.

В решті задоволені позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк