2/465/2106/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

03.05.2022 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Величка О.В.

з участю секретаря судових засідань Старух Ю.М.,

представника позивача Коцюбинської Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 17 червня 2006 року зареєстровано шлюб мiж позивачем та відповідачем у Міському вiддiлi державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Від шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). На даний час шлюб між позивачем і відповідачем розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.09.2021 р., яке набрало законноi сили 04.10.2021 р. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дiти проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом б/н вiд 23.12.2021 р., складеного комiсiєю ЛКП «Сигнiвка». Відповідач працює на посаді начальника відділення № 32 ПАТ «Кристалбанку» в с. Малехів. На адвокатський запит № 122 вiд 22.11.21р. адвоката Коцюбинської Л.С. було надано відповідь, а саме надано довідку про доходи вiдповiдача з червня 2021р. по листопад 2021р. і його дохід за цей період склав 125 260,52 грн. Дітям вiдповiдно три і п`ятнадцять рокiв, вони мають різний вік, потребують різного одягу, харчування, книжок, розваг, розвиваючих іграшок. Молодший син з вересня 2021 року вiдвiдує Центр дитячого розвитку, оплата за який склалас 2500 грн. на місяць. У старшого сина діагностовано сколіоз, вiн вiдвiдує індивідуальнi платнi заняття з реабілітологом. Вiдповiдач матеріально не допомагає. Був проміжок часу, коли він оплачував няню для молодшого сина, але припинив ці виплати. Час від часу (нерегулярно) купував дітям одяг, але зазвичай не те, що дітям дiйсно потрібно, а те, що відповідач вважав за потрібне. З листопада 2021 року припинив надавати будь-яку допомогу. Відтак, просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх його видів заробітку (доходу), до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 02.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча належним чином, неодноразово повідомлялася про час та місце проведення останніх (шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку), причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З урахуванням наведеного та беручи до уваги положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали позову, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1382. Після укладення шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_6 ».

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_4 проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом б/н вiд 23.12.2021 р., складеного комiсiєю ЛКП «Сигнiвка».

Згідно із довідкою про доходи від 08.12.2021 року, виданої АТ "Кристалбанк", в якому працює відповідач, сума доходу відповідача ОСОБА_2 за період з червня 2021 року по листопад 2021 року становить 125260 грн. 52 коп., з яких сума виплаченої зарплати становить 100 834 грн. 73 коп.

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років 2100 грн., від 6 до 18 років - 2618 грн. на місяць.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні зазначеного розміру аліментів суд виходить із встановлених обставин у справі. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним чоловіком, відомостей про незадовільний стан його здоров`я суду не надано. Спільні діти сторін у справі проживають разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших матеріальних витрат. Відтак, забезпечення дитини інтелектуальним, моральним та культурним, духовним та соціальним розвитком повністю покладається лише на позивачку.

Проаналізувавши здобуті докази в їх сукупності, суд вважає наявними підстави відповідно до ст.183 СК України для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їхніх дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення до суду, оскільки такий розмір аліментів згідно відомостей про доходи відповідача, на переконання суду, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908,00 гривень.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.12.2021 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя Величко О.В.