Житомирський апеляційний суд
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №295/10552/21 за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Чішман Л.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк», Товариство, Позивач) звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.07.2019 в сумі 14434 грн. 26 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-Заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ А-Банк свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 29.03.2021 утворилась заборгованість, яка складається з 11226 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом та 3207 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та Правилами і Тарифами банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. Окрім анкети-заяви до матеріалів справи також було додано Паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, у якому визначено всі умови кредитування, строки, процентна ставка. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вважає, що суд безпідставно у даній справі не врахував практику Верховного Суду, викладену у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №284/157/20, де присутній Паспорт споживчого кредиту, та дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог АТ Акцент-Банк. Окрім того, на підтвердження правильності розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи, Банк послався на банківську виписку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 липня 2019 року ОСОБА_1 підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, згідно умов якої відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.7).

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви Банком додано паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, яким передбачена базова процентна ставка 3,7% на місяць (44,4% на рік), а за прострочену заборгованість 7,4% на місяць та сплата штрафів за несвоєчасне погашення відсотків (а.с.8).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Банком на обґрунтування своїх позовних вимог, розмір заборгованості за договором від 24 липня 2019 року станом на 29 березня 2021 року складає 14434 грн. 26 коп., з яких: 11226 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом та 3207 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.6).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про споживче кредитування від 15.11.2016 № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України Про споживче кредитування до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України Про електронні документи та електронний документообіг , а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України Про електронну комерцію ) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» , якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами погоджено, а саме, його зазначено особисто відповідачем в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, яку відповідач підписав власноруч.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 626 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20.

З паспорту споживчого кредиту за програмою Кредитна картка вбачається, що в розділі підпис споживача зазначено: «Підпис клієнта: ОСОБА_1 , підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 24.07.2019 17:03 з номера телефону НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та правилами надання банківських послуг, Дата, ПІБ, підпис».

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Банк не дотримався вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування.

Підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка електронним підписом одноразовим ідентифікатором, ОСОБА_1 добровільно погодився на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання, процентів за користування кредитом та застосування неустойки у разі порушення грошового зобов`язання.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року по справі 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20).

З наданого Банком розрахунку вбачається, що проценти за користування грошовими коштами нараховувались за процентною ставкою 44,4% річних (поточна) та 88,8 % річних (прострочена), що відповідає процентній ставці, яка зазначена в паспорті споживчого кредиту.

Окрім того, на підтвердження правильності наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, представником Банку надано банківську виписку по основній картці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 24.07.2019 по 26.01.2022, з якої вбачається, що відповідач періодично користувався кредитними коштами, отримував кошти через банкомат та здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів (а.с.50-53).

Розмір заборгованості відповідачем ОСОБА_1 не спростовано.

З огляду на зазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду про недоведеність позову, вважає, що доводи апеляційної скарги і позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 14343 грн. 26 коп. грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

АТ «Акцент-Банк» сплачено при поданні позову до суду судовий збір у розмірі 2270 грн. та за подання апеляційної скарги 3405 грн., а всього 5675 грн.

Отже, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 5675 грн.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2022 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 липня 2019 року станом на 29 березня 2021 року у розмірі 14434 грн. 26 коп. з яких: 11226 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом та 3207 грн. 42 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом та судові витрати у розмірі 5675 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді