Єдиний унікальний номер: 448/1228/21
Провадження № 2/448/59/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

19.04.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Брисенко В.В.

та представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Пеленги Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року ухвалено стягувати з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення - 18.11.2020р. та до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а далі, починаючи з 18.03.2030р. стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 , а дальше, починаючи з 14.04.2031р. стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття.

Зазначає, що на даний час він не працює, заробляє на життя тимчасовими підробітками та не має доходів, не отримує допомоги по безробіттю чи інших видів соціальної допомоги/компенсації, не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області. Крім того, здійснює утримання своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає разом з ним (позивачем) та є особою старшого віку, потребує догляду та матеріальної підтримки.

Стверджує, що зазначені обставини суттєво змінили його матеріальний стан в бік погіршення. Він (позивач) ніколи не ухилявся від сплати аліментів, а також добровільно надавав та надає в міру можливостей грошові кошти, забезпечує усім необхідним своїх дітей. На момент звернення до суду у нього відсутня заборгованість по аліментах. Натомість відповідачка ОСОБА_2 є працездатною особою молодого віку та отримує дохід. Вважає, що на даний час відповідачка отримує аліменти у розмірі, який перевищує рівну міру утримання дитини обох батьків.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020р. у справі №448/1385/20, зокрема з «1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення - 18.11.2020р. та до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 » на «1/4 частину від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 »; а далі з «починаючи з 18.03.2030р. з 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 » на «починаючи з 18.03.2030р. проводити стягнення у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 »; а дальше з «починаючи з 14.04.2031р. стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття» на «починаючи з 14.04.2031р. проводити стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття».

ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи.

Відповідачка ОСОБА_2 скерувала на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому така зазначає, що категорично не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх безпідставними та такими, що вводять в оману з метою ухилення від виконання судового наказу та батьківських обов`язків. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем ОСОБА_1 з наступних підстав: з моменту звернення її до суду про видачу судового наказу про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей, позивач ОСОБА_1 взагалі не сплачує аліментів, що підтверджується копією довідки, виданої головним виконавцем Мостиської районного Відділу ДВС від 01.11.2021 року (ВП №65775020) про розрахунок заборгованості по аліментах за період з 18.11.2020р. по 01.11.2021р., відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.11.2021р. становить 72 205, 2 грн.; позивач ОСОБА_1 стверджує, що здійснює утримання своєї матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає разом з ним та є особою старшого віку, потребує догляду та матеріальної підтримки, однак ним не долучено жодних підтверджуючих документів про необхідність догляду та матеріальної підтримки своєї матері, оскільки така не є особою похилого віку чи особою з інвалідністю, не є пенсійного віку, не є недієздатною або такою, яка потребує догляду та опіки (піклування); крім того позивачем не долучено документів, які б підтверджували хворобливий стан здоров`я чи необхідність дороговартісного лікування своєї матері; як вбачається з долученої позивачем до матеріалів справи довідки, окрім позивача та його матері за тією ж адресою також проживають сестра позивача, тобто донька ОСОБА_6 , племінник, племінниця, та невідомий чоловік, що, відповідно, ставить під сумнів викладене у позовній заяві відносно утримання та піклування матері; позивачем зазначено, що вона (відповідачка) є працездатною особою, молодого віку, працевлаштована та отримує дохід, проте перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7 (копія свідоцтва про шлюб додається), ІНФОРМАЦІЯ_7 вона (відповідачка) народила доньку ОСОБА_8 (підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.10.2021 року), тому на даний момент вона (відповідачка) здійснює догляд за дитиною, якій лише 2 місяці, а даний факт категорично спростовує викладене позивачем в позовній заяві; позивачем не наведено належних та допустимих доказів та обставин, які б свідчили про суттєву зміну його матеріального стану у бік погіршення, оскільки позивач працездатний, працює та отримує дохід, є фізично здоровою особою, оскільки доказів протилежного до матеріалів не долучено, інших дітей на утриманні він не має, на обліку як безробітній не перебуває, періодично працевлаштовується на території Республіки Польщі, що дає йому можливість сплачувати аліменти для забезпечення необхідного життєвого процесу для розвитку дітей; у позовній заяві позивач вказує, що придбав три телефони марки «Redmi 9», що підтверджується копіями товарних чеків, які не є засвідчені належним чином, а два чеки дублюються, що викликає сумніви щодо походження таких доказів; щодо покупки плити для поліпшення житлових умов, на які покликається позивач, їй (відповідачці) також нічого невідомо, оскільки вона разом з дітьми проживає за новою адресою: АДРЕСА_1 , тому зазначені прилади нею та дітьми не використовуються.

ІІІ. Позиція учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Брисенко В.В. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просить ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020р., з підстав та мотивів, що викладені у позовній заяві. Просить суд врахувати те, що змінилося майнове становище позивача ОСОБА_1 , який на даний час ніде не працює та утримує свою матір ОСОБА_6 . Крім того, просить врахувати ті обставини, що у державі впроваджений військовий стан, що суттєво утруднює можливість працевлаштуватися та отримати доходи, а також те, що станом на даний час позивач повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів. Ствердив, що грошові кошти на погашення заборгованості зі сплати аліментів позивач позичив у свого батька, оскільки у випадку непогашення заборгованості такий як боржник міг би бути обмежений у праві виїзду за межі України.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Пеленга Н.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить відмовити у задоволенні даного позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначила, що обставини, зазначені стороною позивача, не можуть бути розцінені як підстави для зменшення розміру аліментів, відтак відсутні підстави для задоволення даного позову. Та обставина, що матір позивача ОСОБА_6 , 1964р.н., перебуває на його (позивача) утриманні не підтверджена належним чином, оскільки відсутні належні докази щодо її стану здоров`я та непрацездатності. Крім того, з довідки про склад сім`ї, яка наявна в матеріалах даної цивільної справи, відомо, що матір позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 проживає ще з дочкою та чоловіком, який працює та який, зі слів сторони позивача, допоміг сплатити заборгованість позивача по аліментах. Просить звернути увагу на ті обставини, що позивач ОСОБА_1 вводить суд в оману, стверджуючи у позовній заяві про відсутність у нього заборгованості по сплаті аліментів на момент звернення до суду, оскільки такий з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів по час звернення до суду з даним цивільним позовом ні разу не сплачував аліментів на утримання своїх дітей, а погасив існуючу заборгованість по сплаті таких лише після подання відповідачкою відзиву на позовну заяву позивача про зменшення розміру аліментів. Також просить врахувати те, що відповідачка ОСОБА_2 не може на даний час працювати, оскільки у неї є грудна дитина дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а визначені судом у судовому наказі аліменти на утримання трьох дітей сторін у розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_1 є мінімальним розміром аліментів, що визначений законодавцем на утримання саме трьох дітей.

IV. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 12.11.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.02.2022р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

V. Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти проживають з матір`ю відповідачкою ОСОБА_2 , яка несе витрати на їх утримання.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 05.02.2021 року (по справі ЄУН №448/1332/20, 2/448/144/21) розірвано шлюб між сторонами по справі.

Судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року (по справі ЄУН №448/1385/20, 2-н/448/57/20) ухвалено стягувати з боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованого за адресою: 81355, с.Йорданівка Мостиського району Львівська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь стягувача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення - 18.11.2020р. та до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а дальше, починаючи з 18.03.2030р. стягувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_5 , а дальше, починаючи з 14.04.2031р. стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття. Даний судовий наказ набрав законної сили 17.12.2020р.

18.11.2021р. відповідачка ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_7 , який був зареєстрований Шегинівською сільською радою Яворівського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за №29.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідачки ОСОБА_2 народилась дитина дочка ОСОБА_9 та на даний час відповідачка здійснює за нею догляд.

На час звернення позивача ОСОБА_1 до суду з даним позовом у нього існувала заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, визначених судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року. Так, станом на 01.11.2021р. боржнику ОСОБА_1 була нарахована заборгованість зі сплати аліментів в сумі 72 205, 20 грн. Під час розгляду даної справи, зокрема 03.12.2021р., відповідачем погашена дана заборгованість у розмірі 72 205, 20 грн.

На даний час заборгованість по сплаті ОСОБА_1 аліментів за судовим наказом Мостиського районного суду Львівської області від 17.12.2020 року - відсутня.

VІ. Застосовані норми права.

Відповідно до положень ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України).

Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України).

Стаття 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. При цьому зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Однак, ця норма тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку вказаних у ній підстав.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 викладено висновок, суть якого зводиться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VIІ. Мотиви, з яких виходить суд, висновки суду.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Вказаною нормою не передбачено звільнення від такого обов`язку в разі неможливості його виконання.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітніх дітей, суд зобов`язаний виходити саме з пріоритету інтересів дитини.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_1 покликався на те, що за судовим рішенням з нього стягуються аліменти на утримання трьох дітей, його матеріальне становище з моменту ухвалення судового рішення погіршились, він ніде не працює, заробляє на життя тимчасовими підробітками та не має доходів, не отримує допомоги по безробіттю чи інших видів соціальної допомоги/компенсації, не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області, здійснює утримання своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає разом з ним (позивачем) та є особою старшого віку, потребує догляду та матеріальної підтримки.

При цьому, належних доказів того, що у позивача ОСОБА_1 немає можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі стороною позивача не надано. Суд враховує ті обставини, що позивач ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, працездатний, інших утриманців не має, оскільки докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання своїх неповнолітніх дітей та сплачувати аліменти.

При вирішенні даного спору між сторонами, суд не приймає до уваги покликання сторони позивача на те, що позивач матеріально утримує свою матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з тих підстав, що ним не надано суду жодних доказів щодо стану здоров`я та непрацездатності своєї матері, у якої, окрім позивача, є ще дочка ОСОБА_10 , яка згідно матеріалів справи проживає разом з нею. Матеріальне забезпечення позивачем своєї матері за власним бажанням не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей.

Визначальним у питанні щодо достатності підстав для зменшення розміру аліментів є доведення платником аліментів погіршення його матеріального стану, тобто позивач мав довести, що з 17.12.2020р. по час звернення до суду з даним позовом його матеріальний стан погіршився, однак це ним також не зроблено.

Сторона позивача належними та допустимими доказами не підтвердила погіршення майнового стану позивача ОСОБА_1 . Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження позовних вимог в суді не дає підстави вважати, що в останнього відбулись зміни в сторону погіршення матеріального стану з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення із нього аліментів, а наведені останнім доводи, на думку суду, не є передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Жодних доказів, на підтвердження погіршення свого матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини, які б були підставою для зміни розміру аліментів, позивачем ОСОБА_1 не надано, а судом не встановлено. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його неможна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE,№ 4909/04,§ 58,ЄСПЛ,від 10 лютого 2010року).

VIIІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, в тому числі зі сплати судового збору, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем ОСОБА_1 , - слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів в і д м о в и т и.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.04.2022р.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець с.Боляновичі Мостиського району Львівської області, житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженка м.Дрогобич Львівської області, жителька та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю.В. Кічак