Справа № 159/1240/22
Провадження № 2/159/699/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 18.05.2007 року у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2015 року вказаний шлюб було розірвано. Рішенням суду двоє спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з батьком дитини - ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей, як фінансово так і фізично, а тому він змушений звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів.

Зокрема, позивач вказує, що у відповідача інших осіб на утриманні не перебуває, остання є працездатною, працює та отримує дохід, стан її здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.03.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача подав відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково та просить стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зокрема представник відповідача зазначив, що відповідач офіційно не працює, її дохід нерегулярний та невеликий, однак остання намагається підтримувати дітей в можливих для її розмірах, постійно купує одяг для дітей. Крім цього, представник відповідача вказує, що розмір аліментів в сумі 1500 гривень є співмірним з матеріальним становищем відповідача.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено з копії рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , зареєстрований 18.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 197, було розірвано.

Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2015 року вирішено після розірванню шлюбу малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_3 , за даною адресою.

Таким чином неповнолітні діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, що фактично визнала відповідач у поданому на позов відзиві.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Згідно вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд звертає увагу на те, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідач має вік 34 роки, не подала доказів існування обставин, які істотно обмежують її працездатність, доказів існування інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, що дозволяє зробити висновок про її спроможність сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, з врахуванням суми прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленому ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Визначений розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, на переконання суду, буде об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Позивач не довів, що відповідач може сплачувати аліменти у запропонованому ним розмірі.

За таких обставин, з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - з 29.03.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 180-182, 184, СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.02.2004 року Ковельським МРВ УМВС у Волинській області, ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) в користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК