Справа № 509/7140/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенко Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/7140/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, яку згодом уточнили, до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є онуками ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті бабусі позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Однак, нотаріус повідомив, що позивачами був пропущений шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини та відповідно відмовив їм у прийнятті заяв і роз`яснив їх право звертатися до суду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської областівід 24.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з викликом сторін до судового засідання, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.04.2022 року справу призначено до судового розгляду по суті на 03.05.2022 року на 11 годину 30 хвилин.

В судове засідання 03.05.2021 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник адвокат Богорел Р.В. (діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги від 05.12.2021 року) надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій також підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області в судове засідання не з`явився, аленадіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Заперечень щодо необґрунтованості позову з його боку до суду не надходило.

Третя особа, на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 в судове засідання 03.05.2021 року не з`явилася, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій також зазначила, що не заперечує проти задоволення вказаного позову.

Суд, вивчивши надані сторонами заяви, проаналізувавши позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та додані до справи документи у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у грудні 2021 року позивачіОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, яку згодом уточнили, до Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони є онуками ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті бабусі позивачі звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Однак, нотаріус повідомив, що позивачами був пропущений шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини та відповідно відмовив їм у прийнятті заяв і роз`яснив їх право звертатися до суду. Також позивачі зазначили, що при житті їх бабуся ОСОБА_4 не встигла оформити юридично спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 але фактично прийняла спадщину, так як на день його смерті мешкала разом з ним однією родиною. Позивачі вказують, що пропустили шестимісячний строк з поважних причин, а саме з підстав того, що спадкова справа після смерті їх дідуся ОСОБА_5 неодноразово передавалася до різних нотаріальних контор, що й зумовило пропуск строку на кілька місяців.

Судом встановлено, що 02.1960 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого (повторно) 20.07.1989 року відділом РАЦС Центрального міського виконкому м. Красноярськ, актовий запис № 293.

Від вказаного шлюбу народилися: - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.06.2062 року Тюлькубасским районним бюро реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 197; - ОСОБА_8 (реєстраційні данні не відомі); та ОСОБА_9 (реєстраційні данні не відомі).

29.08.1989 року вказаний шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.08.1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського РВК м. Одеси, актовий запис № 985.

03.01.1996 року було вдруге зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 03.01.1996 року Новоградківською сільською радою Народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 1.

27.06.1996 року ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Новоградківської сільської ради Народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 20.10.1997 року № 76 було передано у приватну власність земельну ділянку, що розташована у АДРЕСА_1 , площею 0.26 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії II-ОД № 033098, виданого Новоградківською сільською радою Народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 25.12.1997 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17.

25.12.1997 року ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Овідіопольської районної державної адміністрації ради народних депутатів від 28.05.1996 року № 353 було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок (новозбудоване майно), що розташований у АДРЕСА_1 , який був також зареєстрований Овідіопольським БТІ у книзі № 1, реєстровий № 281 від 27.06.1996 року. Вказаний будинок згідно технічного паспорту від 30.10.2001 року має загальну площу 54.3 кв.м., житлову площу 37.7 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сина ОСОБА_11 , народилися два сини:

- ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 22.12.1990 року відділом РАЦС в м. Ташкент Узбекської ССР, актовий запис № 5071; та

- ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 22.12.1990 року відділом РАЦС в м. Ташкент Узбекської ССР, актовий запис № 5072.

Отже вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними онуками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер дід позивачів - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 26.01.2019 року, Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 88.

До кола спадкоємців увійшли: діти ( ОСОБА_7 , - ОСОБА_8 ; - ОСОБА_9 ) та дружина померлого.

Після відкриття спадщини протягом шестимісячного строку ніхто з спадкоємців не звертався до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивачів та відповідно син ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 29.08.2019 року Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 644.

З позову вбачається, що бабуся позивачів ОСОБА_4 дуже важко перенесла смерть свого чоловіка та сина в один рік, та у зв`язку з тим, що на момент їх смерті вона була вже похилого віку (80 років) тому часто хворіла.

11.10.2019 року ОСОБА_4 вирішила юридично вступити у свої права за спадком після смерті чоловіка, для чого з відповідною заявою звернулася до Малиновської державної нотаріальної контори, яка на той час виконувала обов`язки по нотаріальному обслуговуванню населення Овідіопольського району, де було заведено спадкову справу № 93о/2019 щодо майна померлого ОСОБА_5 , номер у спадковому реєстрі 64878563.

Під час прийняття спадщини, 11.10.2019 року державним нотаріусом Левіною К.М. бабусі позивачів ОСОБА_4 було надано лист за № 1130/02-14/о, яким було роз`яснено, що у зв`язку з розбіжностями у прізвищі її чоловіка ОСОБА_5 за свідоцтвом про смерть і державним актом на право власності на землю ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), а також у її прізвищі за свідоцтвом про одруження від 03.01.1996 року та її паспортом ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) було вказано, що за таких підстав неможливо видати свідоцтво про право на спадщину на її ім`я до усунення вказаних розбіжностей.

Судом встановлено, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.01.2020 року по цивільній справі № 509/6584/19 було встановлено факт належності правовстановлюючого документу, яким було встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , належить Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ОД № 033098, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17 від 25 грудня 1997 року, відносно земельної ділянки площею 0.26 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.06.2020 року по цивільній справі № 509/2144/20 було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_9 , виданого Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 24 липня 1996 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 , виданого 03.01.1996 року Новоградківською сільською радою Народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 1 є однією і тією самою особою.

ОСОБА_4 не встигла юридично оформити за собою спадщину після смерті свого чоловіка та ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 років померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 , виданого 23.01.2021 року Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси, актовий запис № 1037.

Враховуючі діючі норми законодавства України вбачається, що ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки на день його смерті проживала з ним разом у житловому будинку в АДРЕСА_1 , була зареєстрована за вказаною адресою, вела спільне господарство та здійснила поховання померлого, що підтверджується Довідкою Новоградківської сільської ради № 75 від 30.01.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи також слідує, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить: земельна ділянка, площею 0,26 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та житловий будинок, загальною площею 54.3 кв.м., житловою площею 37.7 кв.м., що розташований у АДРЕСА_1 , зареєстрований Овідіопольським БТІ у книзі № 1, реєстровий № 281 від 27.06.1996 року.

До кола спадкоємців увійшли: ОСОБА_8 донька, ОСОБА_9 донька, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (онуки) в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_7 , (батька по відношенню до позивачів та сина по відношенню до спадкодавця) ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.06.2062 року Тюлькубасским районним бюро реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 197.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З витребуваних судом у нотаріусів спадкових справ, які були заведені після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вбачається, що після відкриття спадщини протягом шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців не звертався до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини.

Також з витребуваних спадкових справ вбачається, що третя особа, на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 також зверталася до приватного нотаріуса Гранкіної Г.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 але за заповітом та на інше спадкове майно.

За час розгляду справи у суді, третьою особою не було надано жодних заперечень щодо позовних вимог позивачів а також з приводу існування спору щодо спадкового майна, яке позивачі мають намір прийняти за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У ч.1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Керуючись ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З позову та матеріалів справи слідує, що після смерті ОСОБА_4 позивачі почали досліджувати документи, і натрапили на лист Малиновської державної нотаріальної контори, яка на той час виконувала обов`язки по нотаріальному обслуговуванню населення Овідіопольського району, де було заведено спадкову справу № 93о/2019 щодо майна померлого ОСОБА_5 (дідуся), номер у спадковому реєстрі 64878563 у зв`язку з чим ми звернулися до Малиновської державної нотаріальної контори, оскільки там була відкрита спадкова справа після смерті нашого дідуся ОСОБА_5 .

У травні 2021 року після відвідування Малиновської державної нотаріальної контори, позивачам було повідомлено, що вони мають звернутися до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, так як саме туди були передані матеріали спадкової справи після смерті їх дідуся ОСОБА_5 , оскільки вони вже не виконують обов`язки по нотаріальному обслуговуванню населення Овідіопольського району, а виконували - тимчасово.

На початку червня 2021 року позивачі звернулися до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, де їм повідомили, що нотаріус, в проваджені якої перебувають матеріали спадкової справи, знаходиться у декреті та нотаріуса, який би її замінював, ще не призначили, у зв`язку з чим позивачам було запропоновано почекати, так як найближчим часом має вирішитися питання щодо призначення нового нотаріуса.

Наприкінці червня 2021 року позивачі знову навідалися до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, де їм повідомили, що нового нотаріуса не призначено, а матеріали спадкової справи тимчасово передали у Чорноморську міську державну нотаріальну контору, куди і запропоновували звертатися.

На початку липня 2021 року позивачі звернулися до Чорноморської міської державної нотаріальної контори де їм було повідомлено, що спадкові справи з Овідіопольської районної державної нотаріальної контори їм передали, але на даний час ці спадкові справи знову повернулися до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, оскільки там все ж таки призначили нового нотаріуса.

У зв`язку з вищенаведеним позивачі зазначають, що втратили багато часу, оскільки були дезорієнтовані, що саме робити та куди саме вони мають вірно подати заяви на прийняття спадщини.

З витребуваних судом спадкових справ з Чорноморської міської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Гранкіної Г.П. вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 дійсно неодноразово передавалася до різних нотаріальних контор та у різні міста (Одеса, Овідіополь, Чорноморськ).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються у кожному окремому випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точку зору розв`язання суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які б були менш обтяжливими для прав і свобод зацікавленої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Крім того, 17.03.2020 року Верховна Рада України прийняла Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19) яким, серед іншого, відносить карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України до переліку форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгові-промислові палати в Україні» форс мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди, тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. Серед невичерпного переліку форс-мажорних обставин у цій нормі знаходиться і карантин.

Підсумовуючи вищенаведене суд вважає, що позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин а пропущений ними строк є незначним.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст .80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивачі пропустили строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцям поважними, а позов задовольнити і визначити їм додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55, 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-3, 1216-1217, 1270, 1272 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.. 2, 4, 10, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 247, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги - задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_12 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 3 (три) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_13 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 3 (три) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко