КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/725/2022
справа № 756/1553/21
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі:
Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.
Суддів: Соколової В.В.
За участі секретаря Моторіної В.А.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими,
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором № BL 3188 від 27 березня 2008 року припиненим з 22 листопада 2016 року.

15 вересня 2022 року представник позивача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати на користь ОСОБА_2 , а саме судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1362,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

До суду апеляційної інстанції сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Представником відповідача подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, із якого вбачається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи.

На підставі ст.. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором № BL 3188 від 27 березня 2008 року припиненим з 22 листопада 2016 року.

У разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача ( ч. 2 п.1 ст. 141 ЦПК України).

За приписами підпункту в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, при постановленні судового рішення у справі Київським апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, як то передбачено положеннями ст. 141 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача просила покласти судові витрати, понесені за сплату судового збору та на професійну правничу допомогу у розмірі 2 270,00 гривень та 10 000 гривень на Товариствоз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з?ясувати склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов?язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, між ОСОБА_2 та адвокатом Відановою О.В. було укладено Договір про надання правової допомоги від 19.01.2021 року №19/01-2, що підтверджується копією договору, з якого вбачається обсяг робіт та їх загальна вартість(а.с. 10).

З акту наданих послуг №19/01 від 29 січня 2021 року вбачається перелік виконаних робіт та їх загальна вартість (а.с. 11 )

Дублікат квитанції № 0.0..1 від 20 січня 2021 року свідчить про перерахування платежу у сумі 10 000, 00 гривень згідно договору від 19.01.2021 року з призначенням за послуги згідно Договору про надання правничої допомоги ( а.с. 12 ).

Як вбачається із наданих доказів сторонами Договорів про надання правової допомоги визначено фіксований розмір винагороди за весь обсяг робіт.

Верховний Суд у Постанові за № 640/18402/19 від 28.12.2020 зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Жодних вмотивованих аргументів щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу позивачем не надано.

При цьому позивачем дотримано передбачені приписи ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення судових витрат, а саме : за сплату судового збору за подання позовної заяви 908,00 гривень, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1362,00 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень підлягають задоволенню .

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 270 гривень та на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень, в всього 12 270 ( дванадцять тисяч двісті сімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: