Справа: 164/337/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 07 лютого 2006 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за рішенням та ініціативою Банку. Заявою відповідача підтверджується те, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ОСОБА_1 свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 10 січня 2019 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 17666,51 гривень, в тому числі: заборгованість за відсотками, нарахованими за користуванням кредиту 15581,26 гривень; нарахована пеня 767,80 гривень, штраф (фіксована ставка) 500 гривень, штраф (процентна складова) 817,45 гривень. Зважаючи на зазначене, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 17666,51 гривень заборгованості за кредитним договором № б/н від 07 лютого 2006 року та судовий збір, сплачений при поданні позову.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що підписана ним Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять Договір надання банківських послуг, а також те, що він ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами не може бути належним та допустимим доказом, оскільки ознайомлення з будь-яким документом має бути підтверджено підписом особи, а банк вказані документи на підпис відповідачу не надавав. Крім того, розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки не є первинним обліковим документом та не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Посилаючись на ст. ст. 257, 258 ЦК України, а також те, що останній платіж був здійснений 28 лютого 2015 року, а з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду лише 2019 року, просив застосувати позовну давність, яка є підставою для відмови у позові.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому зазначили, що враховуючи правила ст. ст. 634, 639 ЦК України, відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, де вказано, що, підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Крім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, що було засвідчено власним підписом ОСОБА_1 . Розрахунок заборгованості не є первинним документом, а інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди. Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість і знову користувався кредитними коштами, а, отже, йому були відомі і зрозумілі умови договору. Відповідно до Правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні і діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк перевипущеної картки 05.2020 року, а з позовом Банк звернувся 11 лютого 2019 року, тобто до спливу строку позовної давності.

03 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_2 подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 15581,26 гривень та судовий збір у сумі 1921 гривню. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 14 листопада 2017 року добровільно поповнив заборгованість по картці НОМЕР_1 в сумі 13000 гривень, повністю погасивши кредит. Однак, 18 жовтня 2018 року відповідач знову поповнив вказану картку на суму 100 гривень, що підтверджує те, що строк позовної давності не пропущено, адже банк звернувся до суду з позовом 11 лютого 2019 року, тобто до спливу строку позовної давності.

В дане судове засідання представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з`явився, до суду подали заяву про розгляд справи у відсутності представника банку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, щопідтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Судова влада України від 07 грудня 2022 року.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В судовому засіданні встановлено, що 06 лютого 2006 року позивач підписав заяву № б/н, відповідно до якої він ознайомився та згідний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку. Згідний, що ця Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою та Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Підтвердив, що вся надана ним інформація правильна. Зобов`язався про всі зміни повідомляти в Банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення. Дата відкриття рахунку 07 лютого 2006 року. Вказана заява підписана ОСОБА_1 особисто (а.с. 11).

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно вимог якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг регламентовано, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 2.1.1.12.1 Умов, під борговими зобов`язаннями за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафу, тобто загальну заборгованість клієнта.

Для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта, довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на п`ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін (п. 2.1.1.2.1 Умов).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за підписаним кредитним договором ОСОБА_1 було надано кредитні картки: НОМЕР_2 (дата відкриття 07 лютого 2006 року, термін дії 02/09), НОМЕР_3 (дата відкриття 23 лютого 2011 року, термін дії 11/14), НОМЕР_4 (дата відкриття 01 листопада 2014 року, термін дії 10/18), НОМЕР_4 (дата відкриття 10 березня 2015 року, термін дії 10/18), НОМЕР_1 (дата відкриття 27 серпня 2016 року, термін дії 05/20) (а.с. 136).

Згідно п. 2.1.1.12.2 Договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті https://privatbank.ua/kredity/, в розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

Заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом становить 15581,26 гривень.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит, що не заперечив у своїх письмових поясненнях і відповідач. Однак ОСОБА_1 фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернув, не зважаючи на вимоги ст. 526 ЦК України, за змістом якої, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін), що свідчить про порушення прав позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту.

Щодо вимоги відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, тому незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг).

Відповідачем не надано суду доказів щодо припинення дії Договору між ним та АТ «ПРИВАТБАНК».

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованості за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Із матеріалів справи вбачається, що строк перевипущеної картки визначено до травня 2020 року, а позивач звернувся з даним позовом до суду 18 лютого 2019 року року, тобто до спливу строку дії кредитної картки.

Крім того, згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором.

Отже, оскільки строк дії картки відповідає строку дії договору, тому доводи ОСОБА_1 про сплив строку позовної давності для звернення до суду є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки в порушення статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного Договору відповідач ОСОБА_1 погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, суд приходить висновку про задоволення позову.

Крім того, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню 1921 гривня судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 58, 78, 81, 141, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 530, 1054, 1069 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 лютого 2006 року в сумі 15581 гривню 26 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 1921 гривню судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська