Справа № 442/8875/21 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/1084/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Колич Х.Б.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Вернієвської О.Б., представника в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Вернієвської Олени Богданівни на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та про часткове скасування рішень Дрогобицької міської ради,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та про часткове скасування рішень Дрогобицької міської ради.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ним неодноразово (починаючи з січня 2021 року) подавалися до Дрогобицької міської ради Львівської області заяви про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. для ведення садівництва, що розташована у АДРЕСА_1 , для подальшої передачі цієї земельної ділянки у безоплатну його власність. Постійною комісією з питань регулювання земельних відносин його заяви були розглянуті та задоволенні.

Однак вже протягом двох років, з Дрогобицької міської ради він отримує різного роду відписки, зокрема, що його питання було винесено на розгляд сесії, проте проект рішення не набрав достатньої кількості голосів.

Водночас, йому стало відомо, що на підставі п.1.60. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №509 від 08.07.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, а 23.09.2021 п.1.23 рішення Дрогобицької міської ради № 651 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок», затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:076:0162 громадянці ОСОБА_2 . Зазначає, що надана ОСОБА_2 земельна ділянка, накладається на земельну ділянку, про яку він клопотав перед Дрогобицькою міською радою.

Вказував на те, що Дрогобицька міська рада при прийнятті спірних рішень порушила його права та вимоги ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та про часткове скасування рішень Дрогобицької міської ради відмовлено повністю.

Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.11.2021 року та від 25.03.2022 року у цивільній справі № 442/8875/21, за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та про часткове скасування рішень Дрогобицької міської ради.

Рішення суду оскаржила представника ОСОБА_1 адвокат Вернієвська Олена Богданівна.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що суд не розглянув вимогу позивача про визнання протиправною та незаконною бездіяльність Дрогобицької міської ради у зв`язку з не розглядом у передбачений законом строк та спосіб заяви ОСОБА_1 від 22.01.2020 року щодо надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. по АДРЕСА_1 під садівництво та зобов`язання Дрогобицької міської ради розглянути на найближчому черговому засіданні заяву та прийняти відповідне рішення.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Вернієвської О.Б. на підтримання апеляційної скарги, представника в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 на заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій та про часткове скасування рішень Дрогобицької міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що Дрогобицька міська рада в межах повноважень, наданих Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України, правомірно прийняла рішення, яким надала дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, а в подальшому рішення, яким затвердила матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передала безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:076:0162 громадянці ОСОБА_2 . Позивачем по справі не надано доказів на підтвердження того, що оскаржуване рішення про надання у власність вказаної земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 порушує право чи інтерес позивача та позивачем не доведено, що він має будь-яке право чи будь-який охоронюваний законом інтерес щодо спірної земельної ділянки, яка набуті на підставі вказаних нормативних актів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що п.1.60. рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №509 від 08.07.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва», гр.. ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва.

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_2 , виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва кадастровий номер :01:076:0163.

Рішенням Дрогобицької міської ради № 651 від 23.09.2021 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок», затверджено матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:076:0162 громадянці ОСОБА_2 .

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Конституцією України, Земельним кодексом України та Законом України «Про землеустрій».

За нормами п. «б» ст. 12 ЗК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, серед іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 ч. 1ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За правилами ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із ч. 7 цієї статті ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів з клопотанням на отримання дозволу для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, за результатами розгляду якого встановлені ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 скористалась своїм правом на одержання безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва, яка була вільною. ОСОБА_1 подавав до Дрогобицької міської ради Львівської області заяви про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. для ведення садівництва, що розташована у АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 надано земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 1156 кв.м.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Заявляючи вимоги про визнання незаконним та скасування п. 1.60 рішення сесії Дрогобицької міської ради Львівської області №509 від 08.07.2021 «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва» та п. 1.23. рішенням Дрогобицької міської ради № 651 від 23.09.2021 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для індивідуального садівництва та передачу у власність земельних ділянок» позивачем по справі не надано доказів того, що вказані рішення порушують його права чи інтереси. Також позивач не довів, що він має будь-яке право чи будь-який охоронюваний законом інтерес щодо спірної земельної ділянки, яка набута на підставі вказаних нормативних актів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подавав до Дрогобицької міської ради заяву про надання згоди на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 689 кв.м. для ведення садівництва, що розташована у АДРЕСА_1 , яка була включена в порядок денний сесій Дрогобицької міської ради, а отже його питання розглядалось, однак не набрало достатньої кількості голосів для прийняття рішення

Слід вказати, що лише орган місцевого самоврядування в межах дискреційних повноважень за наслідками завершення процедури приватизації приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про відмову у передачі земельної ділянки у власність, і вказане питання знаходиться поза компетенцією суду.

Враховуючи наведене суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що Дрогобицька міська рада в межах повноважень, наданих Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України, правомірно прийняла рішення за №509 від 08.07.2021 року в частині пункту 1.60., яким надала дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , для індивідуального садівництва, а в подальшому 23.09.2021 рішення № 651 п.1.23, яким затвердила матеріали з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передала безоплатно у власність для індивідуального садівництва земельну ділянку площею 1156 кв.м. на АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:076:0162 громадянці ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно дост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до ст.. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.1, 375, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Вернієвської Олени Богданівни залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.08.2022 року

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.