Справа № 336/1645/22
Провадження № 2/336/2910/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.111.2022 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючий суддя Карабак Л.Г., за участю секретаря Двірної Ю.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вельтум Запоріжжя» про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.02.2022 року придбав квартиру АДРЕСА_1 . Станом на лютий 2022 року за попереднім власником рахується борг перед відповідачем в розмірі 1004,14 грн. Просить зобов`язати відповідача виключити з особового рахунку заборгованість попередніх власників.

Ухвалою від 13.06.2022 року у справі було відкрите провадження.

29.06.2022 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Проти задоволення позову заперечує, мотивує свою позицію тим, що Позивач набувши право власності на квартиру не звертався до відповідача із заявою про зміну власника. 13.06.2022 року від позивача на адресу відповідача надійшла заява про виключення боргу попередніх власників, за розглядом заяви було прийняте рішення про списання дебіторської заборгованості в сумі 997,93 грн., яка виникла по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , за період з 22.02.2022 року включно із списанням заборгованості, про що виданий наказ №113 від 20.06.2022 року.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте представником відповідача подано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено 09.02.2022 року придбав квартиру АДРЕСА_1 . Станом на лютий 2022 року за попереднім власником рахується борг перед відповідачем в розмірі 1004,14 грн.

ТОВ «Вельтум Запоріжжя» було прийняте рішення про списання дебіторської заборгованості в сумі 997,93 грн., яка виникла по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , за період з 22.02.2022 року включно із списанням заборгованості, про що виданий наказ №113 від 20.06.2022 року

Згідно п.2 ч.2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. При цьому згідно п.1 ч.2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Разом з тим, ч.4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією щодо укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Тобто, законодавство надає таке право як споживачу комунальної послуги, так і виконавцю. Згідно до абз.3 ч.4 ст. 13 вказаного Закону якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього договір вважається укладеним у редакції запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачене цим Законом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Пунктом 2 частини 2 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1 ч.2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що зазначений позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України, а тому є неналежним способом захисту прав, що також зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 462/5885/16-ц, провадження № 61-909св17 з якої слідує, що оспорювання правильності нарахування розміру плати за певні види житлово-комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживачі вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів.

Не містить заявлено способу захисту і Закон України «Про захист прав споживачів».

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що оскільки спосіб захисту зазначений позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом є неналежним та не відповідає вимогам чинного законодавства, а заявлені вимоги ОСОБА_1 не є самостійним предметом судового розгляду та можуть бути розглянуті судом у разі звернення відповідачем до суду, щодо стягнення заборгованості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 77, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, ст. ст. 11, 15-16 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.Г.Карабак