Справа № 445/62/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Донченко Ю.В.

за участі секретаря Пилипців О.-І.І.

справа №445/62/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про визнання незаконними та протиправними дій щодо припинення газопостачання до будинку,-

за участі позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

в с т а н о в и в

13.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про визнання незаконними та протиправними дій щодо припинення газопостачання до будинку.

До подачі позовної заяви позивачем подана заява про забезпечення позову, яка задоволена ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М. від 23.12.2020 року.

Разом з тим 13.01.2021 р. на адресу суду позивачем подана заява про забезпечення позову, в задоволенні якої відмовлено ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М. від 15.01.2021 року.

В обгрунтування заяви позивач ОСОБА_1 покликається на те, що вона є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 . Під час проведення газифікації житлового будинку за вказаною адресою нею були замовлені та сплачені послуги за прокладання газових мереж від газового трубопроводу до її будинку, що є її власністю та власністю територіальної громади Золочівського району Львівської області. Також позивачем за допомогою працівників Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» було здійснено прокладання внутрішньо будинкових мереж, проведено та сплачено послуги з підключення до газової мережі опалювального котла та газової плитки в вищквказаному будинку. Нею, як споживачем, були сплачені послуги за постаачання газу газопостачальною компанією ТОВ «Львівгаз Збут». Позивач вказує, що без жодної на те підстави, жодного законного та підзаконного акту України, з неї Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз, вирішило стягувати не зрозуміло з яких причин та на яких підставах кошти за транспортування природного газу, коли AT Львівгаз», є газорозподільчим оператором, вартість послуг, закладена в вартість наданих послуг AT «Львівгаз», тому входить в ціну газу. Зазначає, що AT «Львівгаз» не є оператором газотранспортної системи, яка знаходиться у Державній власності на підставі Закону України "Про трубопровідний транспорт" та Кодексу «Газотранспортної системи», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1378/27823. Разом з тим AT «Львівгаз» в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства» (БУСЬКЕ УЕГГ) вирішило стягувати з позивача плату за послуги з розподілу транспортування природного газу. Крім того 09.12.2020 р біля 11:00 год. до будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 , прийшли троє людей у формі газової служби, не представившись хто вони і не представивши своїх посвідчень, дані особи повідомили позивача, що приїхали на виклик газової служби, оскільки стався витік газу. Проте, в присутності позивача представниками газової служби були проведені заміри, відповідними приладами на предмет витоку газу в її домоволодінню і зазначено, що за її лічильником витоку газу немає. Після чого троє працівників газової служби покинули територію домоволодіння. Як з`ясовано було позивачем пізніше, це були представники Золочівської районної служби Буського УЕГГ. Разом з тим, для з`ясування питання з приводу приїзду працівників газової служби позивач в усному торядку звернулась до Керівника аварійної служби Золочівського віділення Буської ГРМ - ОСОБА_4 та до ОСОБА_5 , що відповідають за стан і вимкнення "газового обладнання, також до керівника Золочівського відділення Буської ГРМ- Тимківа І.М., на її питання відповіді надано так і не було. У наданні такої інформації їй було зідмовлено. З подальшому 09 грудня 2020 р. біля 17:00 повторно, ті ж самі троє людей, представники аварійної служби Золочівської районної служби Буського УЕГГ прийшли до вказаного будинку та від`єднали газові опалювальні прилади та газову плиту від газопостачання. Оскільки, як зазначає позивач, на момент відключення житлового будинку від системи газопостачання, її вдома не було, вона наступного дня звернулась у Золочівське відділення Буської ГРМ для з`ясування причин відключення будинку від газопостачання в період опалювального сезону, на що їй в усній формі заявили, що відновлення відбудеться після оплати боргу. Також вказує, що у відповідності до її особового рахунку № НОМЕР_1 за користування послугами газопостачання, вона жодної заборгованості перед поставщиком газу ТОВ "Львівгаз збут" не має. Зазначає, що дії працівників газової служби були незаконними, позивачу та її родині було нанесено матеріального та морального збитку, оскільки вона не має альтернативних джерел для тепла в оселі. Підігрів води та приготування їжі повністю залежить від газопостачання. Також вказує, що неправомірнямя діями Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ) їй нанесені збитки.

На численні заяви позивача, звернення та Претензії до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ) жодної відповіді щодо причин припинення газопостачання позивач так і не отримала. Натомість, після її письмового звернення, керівник Золочівської районної служби Буського УЕГГ Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ) повідомив позивачу, що до її будинку прийде працівник газової служби та відновить газопостачання. Замість цього працівник Золочівської районної служби Буського УЕГГ на вказівку керівництва не мав наміру відновити газопостачання до будинку позивача. Після цього на звернення позивача від 15 грудня 2020 року, вона отримала відповідь 19 грудня 2020 року за вих.№79024-Лв-10548-1220 від 15.12.2020 року, в якому зазначено, що газопостачання до будинку буде відновлено за умов усунення порушень, а саме: самовільно підключено ДФК парапетного типу; ДВК не відповідає проектній документації; не забезпечено технічне обслуговування внутрішніх мереж газопостачання на договірних засадах; система газопостачання житлового будинку не відповідає проектній та виконавчій документації. На дану відповідь позивачем надана Претензія щодо незаконних дій представників «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ) з вимогою усунути порушення норм закону та відновлення газопостачання до будинку позивача. Жодної відповіді позивач так і не отримала. Також зазначає, що під час підготовки позовної заяви вона звернулася з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до Золочівського районного суду Львівської області. Судом дану заяву розглянуто та винесено ухвалу про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду (копію додаю), що полягає в забороні AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вчиняти будь-які дії із припинення чи обмеження газопостачання чи розподілу природного газу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначає, що на теперішній час дана ухвала суду представниками «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ) не виконана. На підставі викладеного, просить суд визнати протиправними дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в особі філії «"Буське управління експлуатації газового господарства», код за та Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" щодо відключення газопостачання за особовим рахунком: № НОМЕР_1 (ЕІС 56ХМ22В264151781) шляхом від`єднання газових приладів в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства», код за та Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", відновити за власний рахунок газопостачання шляхом підключення до газопроводу газових приладів домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , о/р: № (ЕІС 56ХМ22В264151781); стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства», та Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 5081,20 грн., пов`язані з припиненням газопостачання

(обсягу невідпущеного природного газу) до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , о/р: № (ЕІС 56ХМ22В264151781); матеріальну шкоду в сумі 1700,00 грн., пов`язану з відновленням стану здоров`я, спричинену незаконними діями у зв`язку з відключенням газопостачання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , о/р: № (ЕІС 5 6ХМ22В264151781) а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,0 грн., сплати за забезпечення позову в сумі сумі 420, 40 грн. та в сумі 454,0 грн при подачі позову до суду, витрати на правове забезпечення розгляду справи в сумі 3500,00 грн. та інші витрати в сумі 2500,0 грн.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М. від 09.02.2021 р. вищезазначену справу передано на розгляд до Буського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Буського районного суду від 27.05.2021р. відкрито провадження по справі та призначено відготовче судове засідання.

16.06.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача АТ «Львівгаз» просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Львівгаз», ТОВ «Львівгаз збут» про про визнання протиправними та незаконними дій щодо припинення гахзопостачання до будинку за безпідставністю та необгрунтованістю.

Аналогічний відзив на адресу суду надійшов від представника відповідача ТОВ «Львівгаз збут» 29.06.2021 р., в якому представник відповідача просить в повнму обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

За клопотанням представника відповідача АТ «Львівгаз», цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаззбут» про визнання незаконними та протиправними дій щодо припинення газопостачання до будинку 22.09.2021 р. передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова. Справа до суду надійшла 11.10.2021 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Донченко Ю.В.

Ухвалою судді від 13.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та прийнято позовну заяву до підготовчого судового засідання.

27.10.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ТОВ «Львівгаз збут» -В. Стернюка, де представник відповідача вказує на те, що ТОВ «Львівгаз збут» не вчиняв жодних дій по відключенню газопостачання в будинку за адресою: Львівська обл., Золочівський р-н., с. Вороняки, вул. Привокзальна, буд. 19 -а, о/р: №, що свідчить про безпідставність вимог позивача до Товариства. Зазначив, що відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2496. Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494.

Відповідно до п. 4.9 Договору постачання, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором протягом десяти днів після встановленого строку, Постачальник мас право здійснити заходи з припинення постачання природного газу Споживачу у порядку, визначеному цим Договором. Відповідно до п. 7.1. та 7.2 договору постачання, за умови порушення споживачем строків оплати за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим Договором терміну, Постачальник має право звернутися до Оператора ГРМ з дорученням про припинення постачання природного газу Споживачу. Припинення газопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. Відповідно до абзацу 2 п. 17 роз. III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 p., постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником мас бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника. Також звертає увагу, що ТОВ Львівгаз збут наділений правом, відповідно до п. 4.9 договору постачання, здійснити заходи з припинення постачання природного газу Споживачу у порядку, визначеному цим Договором, у випадку, якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором протягом десяти днів після встановленого строку.

Відповідно до гі. 7.1. та 7.2 договору постачання, за умови порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим Договором терміну, Постачальник має право звернутися до Оператора ГРМ з дорученням про припинення постачання природного газу Споживачу. Припинення газопостачання не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. Однак, відповідно до п. З Прикінцевих положень Закону України №3219 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 530-ІХ від 17.03.2020 р. (із змінами, внесеними згідно із Законами № 540-ІХ від 30.03.2020, ВВР, 2020, № 18, ст.123, № 553-ІХ від 13.04.2020, ВВР, 2020, № 19, ст.126, № 1071-ІХ від 04.12.2020), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється:- припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відтак вказує, що ТОВ Львівгаз збут не здійснював жодних заходів з припинення газопостачання в будинку Позивача та не звертався до Оператора ГРМ з дорученням про припинення постачання природного газу, оскільки положеннями вищезазначеного Закону України встановлено заборону на здійснення таких заходів. Крім того, як зазначає сам Позивач у позовній заяві, заходи із припинення газопостачання у її будинку було здійснено AT Львівгаз, жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення таких дій ТОВ Львівгаз збут Позивачем не надано. Зазначене свідчить про те, що позовні вимоги Позивача до ТОВ Львівгаз збут про визнання дій по відключенню газопостачання та зобов`язання відновити за власний рахунок газопостачання є безпідставними. Враховуючи наведене, усі інші похідні позовні вимоги щодо стягнення з Товариства на користь Позивача збитків, матеріальної шкоди та судових витрат, як вказує представник відповідача, також не підлягають до задоволення.

Разом з тим 27.10.2021 р. на адресу суду представником відповідача АТ «Львівгаз» скеровано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що о 12.20 год. 09.12.2020 р.бригада у складі майстра та 2 слюсарів виїхала на виконання заявки, 13.30 год. прибула на місце. Аварійною бригадою було виявлено витік газу на крані. З метою усунення витоку газу, працівниками АТ «Львівгаз було припинено газопостачання у цілому будинку. Після виконання робіт із усуненням витоку газу, двом із трьох квартир було відновлено газопостачання. Однак при відновленні газопостачання в житлі позивача було виявлено самовільно встановлений котел, який під`єднано несертифікованим гумово-тканинним рукавом. Окрім того, було виявлено, що вентиляційниі канал не відповідає проекту, пошкоджений, виведений нижче зони вітрового підпору. З метою недопущення аварійної ситуації, працівниками АТ « Львівгаз» було складено Акт №108 від 09.12.2020 та здійснено припинення газопостачання. Підписати такий Акт споживач відмовилася, про що зазначено в самому Акті, однак про такий позивачу було відомо. Вже 10.12.2020 позивач звернулася із заявою про відновлення газопостачання. На це їй було надано відповідь, що газопостачання буде відновлено після ліквідації виявлених порушень Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285. Разом з тим 15.12.2020 р. позивачем подано заяву про повторну перевірку газових приладів на предмет витоку газу. У відповідь, 31.12.2020 AT Львівгаз повідомило про відсутність підстав для такої перевірки, оскільки станом і на момент звернення позивача витік газу вже було усунено. Того ж 15.12.2020 р. позивачем подано заяву про надання інформації щодо відключення газопостачання. Листом від 30.12.2020 вчерговий раз ОСОБА_1 було повідомлено про ті ж самі причини припинення газопостачання. Крім того, на численні звернення позивача, AT Львівгаз повідомляло причини припинення газопостачання та вказувало шляхи вирішення виниклої проблеми листом від 18.01.2021 №790-Лв-546-0121. 25.01.2021 р.AT Львівгаз отримало заяву позивача про надання її примірника проектної документації. Крім того, цією заявою позивач фактично підтвердила обставини, викладені в Акті -припинення газопостачання, заявці №156. а також інформаційній довідці головного інженера Буського відділення AT Львівгаз. У відповідь на цю заяву листом AT Львівгаз від 10.02.2021 позивачу було повідомлено про те, що такі документи знаходяться в архіві газорозподільного підприємства, яке фактично знаходиться у м. Львів. Окрім того було зазначено, що заміна газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством. Відключення газу здійснення до проведення таких робіт, а відновлення газопостачання - після проведення гобіт та відповідного інструктажу з безпечної експлуатації. Вказаних положень ПБСГ позивачем не дотримано. 10.01.2021 р. AT «Львівгаз» отримало заяву позивача про внесення змін в проектну документацію системи газопостачання будинку. В цьому листі позивачем знову ж визнано факт заміни ГС0 без повідомлення та погодження з газорозподільним підприємством. 10.02.2021 р. відповідачем AT «Львівгаз» було надіслано на адресу позивача лист, яким повідомлено, що нею проведено заміну двохфункційного котла димохідного типу на парапетний, шо призвело до зміни систем димовідведення. У зв`язку із наведеним, їй необхідно надати заяву на проведення реконструкції газової мережі. Таким чином, позивачу відомі причини припинення газопостачання, а також надані рекомендації, які необхідно виконати для відновлення газопостачання. Щодо наявності підстав для припинення постачання газу, відповідно до Акту від 09.12.2020 р. представник AT «Львівгаз» зазначає, що відповідно до п. 3.2 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п. 3.3 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами. Відповідно до п.5.5 гл.5 розділу VІ ПБСГ, заміна газового обладнання виконується за заявою власника орендаря (наймача) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації. Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації. Відповідно до п.1 гл.7 розд. VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКГ від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п.5.7 гл.5 розд.VI ПБСГ, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови не відповідності систем ззопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації, а також самовільного відключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання. В даній ситуації представник відповідача звертає увагу, що позивач фактично підтвердила заміну котла без погодження ззорозподільним підприємством, а тому такий слід розцінювати саме як самовільно підключений. Більше того, підключений позивачем котел для належної та безпечної роботи вимагає оформлень виконавчо-технічної документації, оскільки він передбачає іншу систему димовідведення, ніж котел стояв у позивача та був погоджений із AT Львівгаз. Як зазначає представник АТ «Львівгаз», працівники Буського УЕГГ діяли в межах чинного законодавства і їх дії були правомірними. З огляду на наведене в цьому розділі, не підлягає до задоволення і вимога щодо зобов`язання АТ «Львівгаз» відновити газопостачання, оскільки споживачем не виконано вимоги чинного законодавства щодо погодження проектної документації на газоспоживаюче обладнання, таке встановлено самовільно, що при його подальшій експлуатації може спричинити аварійну ситуацію. Враховуючи правомірність дій AT Львівгаз, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Також вказує, що не підлягають відшкодуванню збитки, наведені позивачем, моральна шкода та витрати на правову допомогу .

До суду 10.11.2021 р надійшла змінена позовна заява ОСОБА_1 до АТ «Оператор газороподільної системи Львівгаз» в особі АТ «Львівгаз» філії «Буського управління експлуатації газового господарства» (Буське УЕГГ) про визнання незаконними та протиправними дій щодо припинення газопостачаннядо будинку, в якій просить визнати дії Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства» по відключенню газопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 (ЕІС 56ХМ22В264151781) шляхом від`єднання газових приладів в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 незаконним та протиправним; зобов`язати Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства» відновити за власний рахунок газопостачання шляхом підключення до газопроводу газових приладів домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , о/р № (ЕІС 56ХМ22В264151781); стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства» на користь ОСОБА_1 нанесену матеріальну шкоду в сумі 21 587,21 грн.; витрати, пов`язані з повторним підключенням та програмним налаштуванням газового котла в сумі 1500,00 грн.; матеріальну шкоду в сумі 8642,11 грн., пов`язану з відновленням стану здоров`я; витрати, пов`язані з недоотриманою вигодою в сумі 25523,20 грн. та нанесену їй моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн. Також просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" в особі філії «Буське управління експлуатації газового господарства» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. + 926,53 грн., сплати за забезпечення позову в сумі сумі 454,00 грн. при подачі позову до суду, витрати на правове забезпечення розгляду справи в сумі 15000,00 грн. та інші витрати в сумі 2500,00 грн.

22.10.2021 р. представником АТ «Львівгаз»- адвокатом С.В.Трухим подано відзив, в якому черговий раз просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю за безпідставністю та необгрунтованістю.

10.11.2021 р. від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на відзив.

03.12.2021 р. до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача АТ «Львівгаз», де вказано, що відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив, заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. В своїх поясненнях вказує, що ЦПК не передбачено подання такого документу по суті справи як відзив на відзив. Звертає увагу на те, що такий процесуальний документ відповідачу не надсилався. Більше того, вказаний відзив на відзив подано із значним пропуском строку для цього, оскільки відзив на позов позивач отримав ще 27.11.2021, а ухвалою суду про відкриття провадження у справі встановлено строк на подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву на позов.

Відповідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, становлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається їз закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Разом з тим представник відповідача вказує, що позивач не подавав до суду заяву про зміну позовних вимог чи їх збільшення, також не надсилав таку відповідачу у справі. Більше того, навіть того, якщо розцінювати долучену до матеріалів справи позовну заяву (змінену), то така теж не надсилалася відповідачам, а тому, керуючись ч.5 ст.49 ЦПК України, просить повернути відповідну заяву позивачу.

02.02.2022 р. в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав, які вказані в позовній заяві та зміненій позовній заяві.

В судовому засіданні представники відповідача АТ «Львівгаз» та ТзОВ «Львівгаз збут» - Стернюк В.А. та Олійник О.О. заперечили щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що наявними доказами в справі доведено факт заміни ГСО без повідомлення та погодження з газорозподільним підприємством.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Вороняцької сільської ради 29.09.2005 р., будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с.52).

Згідно заявки №156 від 09.12.2020 о 12.15 год. вбачається, що 09.12.2020 р. на гарячу лінію АТ «Львівгаз» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено запах газу (а.с.90).

Під час виїзду 09.12.2020 р. бригади у складі майстра та 2 слюсарів на виконання заявки, аварійною бригадою було виявлено витік газу на крані. З метою усунення витоку газу, працівниками АТ «Львівгаз» було припинено газопостачання у цілому будинку. Після виконання робіт із усуненням витоку газу, двом із трьох квартир було відновлено газопостачання. Однак при відновленні газопостачання в житлі позивача було виявлено самовільно встановлений котел, який під`єднано несертифікованим гумово-тканинним рукавом. Окрім того, було виявлено, що вентиляційниі канал не відповідає проекту, пошкоджений, виведений нижче зони вітрового підпору. З метою недопущення аварійної ситуації, працівниками АТ «Львівгаз» було складено Акт №108 від 09.12.2020 та здійснено припинення газопостачання. Підписати такий Акт споживач відмовилася, про що зазначено в самому Акті ( відмова від підпису) (а.с.91).

Згідно заяви від 10.12.2020, позивач 10.12.2020 р. звернулася до Буського відділення АТ «Львівгаз» про відновлення газопостачання (а.с.92).

Листом від (дата не зазначена), який підписаний начальником Буського відділення оператора газорозподільної системи- ОСОБА_6 , ОСОБА_1 повідомлено, що газопостачання буде відновлено після ліквідації виявлених порушень Правил безпеки систем газопостачання, а саме: самовільно підключено ДФК парапетного типу; ДВК не відповідає проектній документації, не забезпечено технічне обслуговування внутрішніх мереж газопостачання на договірних засадах; система газопостачання житлового будинку не відповідає проектній та виконавчій документації (а.с.93).

15.12.2020 р. ОСОБА_1 звернулася з заявою про повторну перевірку газових приладів на предмет витоку газу ( а.с.94).

Листом від 31.12.2020 AT Львівгаз повідомило ОСОБА_1 , що 09.12.2020 р. службою АВР АДУ АТ «Львівгаз» було ліквідовано витоки газу на крані вводу та припинено подачу газу на квартиру у зв`язку з порушенням правил безпеки систем газопостачання (а.с.95, 97).

На численні звернення позивача, AT Львівгаз повідомляло ОСОБА_1 причини припинення газопостачання та вказувало шляхи вирішення виниклої проблеми листом від 18.01.2021 №790-Лв-546-0121, в якому зазначило, що у випадку усунення споживачем усіх технічних несправностей внутрішньобудинкової газової мережі, послугу газопостачання буде відновлено (а.с.98).

25.01.2021 р. ОСОБА_1 звернулася з заявою до AT Львівгаз про надання їй примірника проектної документації на проведення газопостачання до будинку ( а.с.99-103).

Листом AT Львівгаз від 10.02.2021 позивачу було повідомлено про те, що такі документи знаходяться в архіві газорозподільного підприємства, яке фактично знаходиться у м. Львів. Окрім того було зазначено, що заміна газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством. Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється до проведення таких робіт, а відновлення газопостачання - після проведення робіт та відповідного інструктажу з безпечної експлуатації (а.с.104).

10.02.2021 р. відповідачем AT «Львівгаз» було надіслано на адресу позивача лист, яким повідомлено, що нею проведено заміну двохфункційного котла димохідного типу на парапетний, шо призвело до зміни систем димовідведення. Таким чином, зобов`язано надати заяву на проведення реконструкції газової мережі, а також надано рекомендації, які необхідно виконати для відновлення газопостачання (а.с.107).

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затверджених Постанової Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», споживачами природного газу є фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України).

Пунктом 26 Правил постачання природного газу споживач зобов`язаний раціонально використовувати природний газ, обережно поводитися з газовими приладами і пристроями; безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильник газу, представників постачальника після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для звіряння показань фактично використаних обсягів природного газу; проводити на вимогу постачальника звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред`являти платіжні документи на вимогу постачальника для перевірки правильності оплати.

Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, регулюються Кодексом газорозподільних систем (Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/27874.

За приписами п.7 гл.9 розд. Х Кодексу ГРС у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень, представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає, у порядку визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:1) пошкодження пломб; 2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу); 3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу; 4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору; 5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ; 6) наявність несанкціонованого газопроводу; 7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до пункту 1 розділу 1 Глави ХІ Кодексу норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

У разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу (пункт 1 розділу 5 Глави ХІ Кодексу) (на час вчинення спірних правовідносин).

Відповідно до п.3.3. правил безпеки систем газопостачання - Власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Частиною 5 Розділу 5 «Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання (природний газ)» Правил безпеки систем газопостачання встановлені вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків.

П. 5.1. Вимоги цього розділу розповсюджуються на газопроводи і газове обладнання, яке розміщене після відключаючого пристрою на вводі по ходу газу, в житлових і громадських будинках, комплексах і спорудах відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Відповідно до п. 5.5. Заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача) споживача газу) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю

Згідно п. 5.7. Підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

П. 5.8. Несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.

П. 5.10. власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні: забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазовїаність та за необхідності відключення газового обладнання; утримувати в належному стані підвали, технічні коридори і підпілля, забезпечувати постійне підтримання в робочому стані їх електроосвітлення і вентиляцію; утримувати в належному стані ущільнення вводів підземних комунікацій в підвалах будинків, а також місць перетинів газопроводами елементів будівель; утримувати в належному до експлуатації стані фасадні та внутрішні газопроводи; своєчасно перевіряти стан і за потреби проводити ремонт димових і вентиляційних каналів, оголовків димоходів; надавати запит газорозподільному підприємству на подавання газу до внутрішньобудинкової, квартирної системи газопостачання за 5 днів до заселення; повідомляти газорозподільне підприємство про необхідність відключення газового обладнання у разі несправності димових і вентиляційних каналів; своєчасно перевіряти стан і у разі потреби проводити ремонт систем урівняння потенціалів усіх металевих комунікацій (у тому числі і газових) всередині будівлі та перевіряти системи захисного заземлення, змонтованого в будівлі обладнання, яке підключено одночасно до газової та електричної мережі.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, акт №108 від 09 грудня 2020 року складено правомірно, оскільки вентиляційний канал не відповідає проекту, пошкоджений, виведений нижче зони вітрового підпору.

Розділом Х Кодексу ГРМ передбачено припинення, обмеження та відновлення транспортування природного газу. Так, ч.2 визначено на яких умовах здійснюється відновлення транспортування природного газу: усунення причин припинення (обмеження) транспортування природного газу, зазначених у пунктах 1 і 2 глави 1 цього розділу; оплати вартості природного газу згідно з пунктом 14 глави 1 цього розділу; оплати послуг з його транспортування; оплати витрат на виконання робіт з припинення (обмеження) та відновлення транспортування природного газу.

Так судом встановлено, що заміна двохфункційного котла димохідного типу на парапетний, призвела до зміни систем димовідведення, однак позивач не вжила заходів та не надала заяву на проведення реконструкції газової мережі, а також не виконала рекомендації, які необхідні для відновлення газопостачання, що стало б в подальшому підставою для відновлення газопостачання в будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на це, суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання ПАТ «Львівгаз» відновити за власний рахунок газопостачання в будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., то на думку суду така до задоволення не підлягає з врахуванням наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування: моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки позивачем у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, якою врегульовано відшкодування моральної шкоди не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт завдання їй моральної шкоди діями відповідачів, а також не наведено в судовому засіданні жодного аргументу та доказу, в чому полягає завдана їй моральна шкода.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду.

Вирішуючи питання судових витрат на правове забезпечення розгляду справи, суд виходить з такого.

У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача витрати на правове забезпечення розгляду справи у розмірі 15 000 грн.

Водночас, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутній розрахунок витрат на правову допомогу, а також документальне підтвердження їх понесення позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на правове забезпечення розгляду справи.

Оскільки позивачем не підтверджено понесених витрат на правове забезпечення розгляду справи належними доказами, тому такі стягненню з відповідача не підлягають.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, а тому вимога позивача про стягнення із відповідачів судового збору та інших витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Aкціонерного Tовариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в особі філії Буського управління експлуатації газового господарства (Буське УЕГГ), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут» про визнання незаконними та протиправними дій щодо припинення газопостачання до будинку- відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 .

Відповідач: Aкціонерне Tовариство «Львівгаз»: , 79042, м. Львів, вул. Золота, 42.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛьвівгазЗбут», , 79042, м. Львів, вул. Золота, 42.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 11.02.2022 року.

Суддя Ю. В. Донченко