Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4199/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської ОТГ про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , Виноградівської міської ради, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Виноградівської ОТГ про визнання права власності на спадкове майно.

В подальщому, позивач ОСОБА_1 уточинив вимоги заявленного позову. Вимоги уточненного позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 який являється свекром ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку АДРЕСА_2 .

За свого життя ОСОБА_3 склав заповіт 12.02.2021р., посвідчений старостою села В.Комяти - М.В.Химинець. Згідно заповіту, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів позивачу ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Отже, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 , має право на обов`язкову частку у спадщині. Опікуном ОСОБА_2 є ОСОБА_1 відповідно до Рішення Виноградівської міської ради № 90 від 28.04.2022р. На даний час неповнолітній ОСОБА_2 виховується та проживає в сім`ї спадкоємця за заповітом, перебуває на повному його утриманні та забезпеченні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_3 , для оформлення спадкових прав на будинок позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) Міністерства Юстиції України із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_1 отримав лист від 16.11.2021р. № 326/01-16 у якому зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 немає можливості, оскільки не надано правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. За свого життя ОСОБА_3 право власності на будинок не зареєстрував.

На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок не є можливим в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.

Позивач ОСОБА_1 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно у підготовче судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Поковба Т.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач -представник Виноградівської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник органу опіки та піклування Виноградівської ОТГ про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який проживав в АДРЕСА_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.02.2021р.), який являється свекром ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із житлового будинку АДРЕСА_2 , позначений в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», воротами № 1, огорожею «№2». Загальна інвентаризаційна вартість становить 59837, (п`ятдесять дев`ять тисяч вісімсот тридцять сім грн. Окоп)

За свого життя ОСОБА_3 склав заповіт 12.02.2021р., посвідчений старостою села В.Комяти - М.В.Химинець. Згідно заповіту, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Після смерті ОСОБА_3 , для оформлення спадкових прав на будинок позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ) Міністерства Юстиції України із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_1 отримав лист від 16.11.2021р. № 326/01-16 у якому зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 немає можливості, оскільки не надано правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. За свого життя ОСОБА_3 право власності на будинок не зареєстрував.

На даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок не є можливим в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських 1 книгах.

Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до довідки № 1170 від 05.11.2021р. виданої КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 на підставі довідки виданої Виноградівською міською радою від 16.08.2021р. № 735.

Згідно довідки, виданої Виноградівською міською радою № 30 від 21.01.2022р., ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .Ком`яти та проживав за адресою АДРЕСА_3 .Ком`яти. Отже, за життя і до самої смерті догляд за померлим ОСОБА_3 здійснював ОСОБА_1 , який також здійснив і поховання померлого.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України - далі ЦК).

Відповідно до ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Отже, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 , має право на обов`язкову частку у спадщині. Опікуном ОСОБА_2 є ОСОБА_1 відповідно до Рішення Виноградівської міської ради № 90 від 28.04.2022р. На даний час неповнолітній ОСОБА_2 виховується та проживає в сім`ї спадкоємця за заповітом, перебуває на повному його утриманні та забезпеченні.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), значено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Уточнені позовні вимоги-задоволити.

Визнати, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцем АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 (одну другу) частини житлового будинку «А», загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», воротами «№1» та огорожею «№2», розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_3 (дані про РНОКПП в матеріалах справи відсутні) право власності на 1/2 (одну другу) частини житлового будинку «А», загальною площею 43,4 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», воротами «№1» та огорожею «№2», розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , як особи, що має право на обов`язкову частку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийА. А. Надопта