Житомирський апеляційний суд
Справа №278/523/22 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 44 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/523/22 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Автомагістраль», Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Автомагістраль" на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся із названим позовом та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 67) просив стягнути з ПП «Автомагістраль» на свою користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 17.07.2021 о 13:10 год ОСОБА_2 , який виконував свої трудові (службові) обов`язки водія ТОВ «Автомагістраль», керуючи автомобілем марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з прилеглої території будинку № 38 на вул. Європейській в с. Березівка Житомирського району та області, в порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху (ПДР) не дав дорогу мопеду марки "Сузукі", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по дорозі (вул. Європейська), в результаті чого здійснив з ним зіткнення. Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби механічно пошкоджено, а він, водій мопеду ОСОБА_1 , отримав легкі тілесні ушкодження.

Вказав, що внаслідок ДТП йому завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичних, моральних стражданнях та інших негативних явищах. Зазначив, що він переніс фізичний біль, нервовий стрес, депресію, душевні страждання у зв`язку із втратою здоров`я та тривалим лікуванням, крім того внаслідок ДТП були порушені його нормальні життєві зв`язки, у зв`язку із чим він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Також посилався на те, що підвищена дратівлитівсть, яка зумовлена великим психологічним навантаженням призвела до конфліктів у сім`ї та істотних розладів у стосунках із рідними та близькими. Виходячи із наведеного, посилаючись на положення 1167, 1168, 1172 ЦК України просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Автомагістраль» на користь ОСОБА_1 10 000 грн моральної шкоди та вирішено питання по відшкодування судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ПП «Автомагістраль», посилаючись на неповне з`ясування обставин по справі, а також порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та стягнути з ПП «Автомагістраль» моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції стягуючи моральну шкоду в розмірі 10 000 грн досить поверхово та неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази щодо наявності та розміру моральної шкоди, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Крім того вказує, що така шкода могла б бути заявлена і до страхової компанії.

Відзив на апеляційну скаргу надійшов поза межами встановленого судом строку, а тому колегія суддів його не бере до уваги.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечили, пояснили, що після отриманих в ДТП травм погіршилося здоров`я позивача, він змушений продовжити лікування, відчуває пригнічення настрою, тривогу, посилення дратівливості та нестриманості, що в значній мірі призвело до порушення стосунків з рідними та знайомими. Особливо наголошували на тому, що водій ОСОБА_2 і особа, яка знаходилась з ним в автомобілі навіть не вийшли з автомобіля, не надали і не намагались надати позивачу першу медичну допомогу, не викликали швидку допомогу. Натомість виклик медиків здійснила свідок із телефону позивача. Ні ОСОБА_2 , ні ПП «Автомагістраль», як власник транспортного засобу, не вибачились перед потерпілим, не висловили слів співчуття.

Представник ПП «Автомагістраль» до апеляційного суду не з`явився, у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах, просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився, про судове засідання повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи 17.07.2021 о 13:10 год. сталася ДТП за участю належного позивачу мопеду марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано шкоду, чим порушено п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок вказаної ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Із виписки КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О. Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради стаціонарного хворого № 9581 ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 поставлено діагноз: обширна гематома в ділянці лівого кульшового суглоба, рвана рана лівого ліктьового суглоба, у зв`язку із чим 17.07.2021 було проведено операцію: ПХО рани в ділянці лівого суглоба; 19.07.2021 операцію: розкриття гематоми лівого стегна; 09.08.2021 проведено операцію: накладення вторинних швів на рану лівого стегна (а.с. 10).

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 30.11.2021, яка набрала законної сили 13.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке перебуває у прямому причинному зв`язку з виникнення вищевказаної ДТП (а.с. 9).

Також встановлено, що власником транспортного засобу марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ТОВ «Автомагістраль» (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки "Мерседес", реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № 204021048 (а.с. 30).

Із копії заяви на видачу готівки № від 03.08.2022 вбачається, що ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування від ПАТ «НАСК «Оранта» в сумі 5251,40 грн, що складається із витрат на лікування потерпілого ОСОБА_1 в сумі 5001.13 грн та моральної шкоди в розмірі 5% від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 24, 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що не заперечується і самим позивачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з урахуванням наданих позивачем доказів в обґрунтування моральної шкоди, приймаючи до уваги тілесні ушкодження, отримані при ДТП, негативні наслідки для стану здоров`я після вказаної події та страждання, які зазнав позивач, з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ПП «Автомагістраль» на користь позивача 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV) шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно зі статтею 26-1 Закону № 1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та пунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,- МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1961-IV.

До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 14 грудня2021 року по справі № 147/66/17.

Матеріалами справи доводиться, що в даному випадку страховик ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатило моральну шкоду ОСОБА_1 згідно положень статті 26-1 Закону № 1961-IV, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № від 03.08.2022 та поясненнями ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, доводи в апеляційній скарзі про стягнення моральної шкоди із страхової компанії, є безпідставними.

Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 просив стягнути розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн, що перевищує суму, яку виплатила йому страхова компанія, а відтак моральна шкода має бути відшкодована страхувальником, тобто ПП «Автомагістраль».

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Виходячи із наведеного, суд першої інстанції, встановивши, що позивачу завдано моральної шкоди внаслідок ДТП з вини відповідача, виходячи з засад розумності і справедливості, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, правильно взяв до уваги тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_1 при ДТП, їх характер, тривалість лікування, негативні наслідки для стану здоров`я після вказаної події та страждання, які зазнав позивач, з урахуванням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та моральною шкодою, з яких обставин виходив позивач, дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача ПП «Автомагістраль у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач переніс три операції, внаслідок чого зазнав не лише фізичних страждань, а у зв`язку з необхідністю лікування вимушений був змінити властивий йому плин життя, оскільки зусилля та час були спрямовані на лікування, позивач змушений був вживати додаткових заходів до організації свого життя.

Крім того, колегія суддів враховує пояснення позивача та його представника в суді апеляційної інстанції щодо поведінки особи, яка безпосереднього заподіяла шкоду позивачу внаслідок ДТП ОСОБА_2 , який не сприяв у терміновому наданні медичної допомоги потерпілому, не вчиняв дій щодо надання допомоги у лікуванні, навіть до теперішнього часу не висловив слів вибачень чи співчуття ОСОБА_1 .

Вказане свідчить, що така поведінка дій винної особи та його роботодавця додатково спричиняє моральні страждання позивачу.

Колегія суддів вважає, що стягнутий розмір моральної шкоди є справедливим і достатнім для відшкодування немайнових втрат позивача, а тому доводи ПП «Автомагістраль» щодо визначення розміру моральної шкоди та суб`єкта відшкодування вважає необгрунтованими з наведених вище мотивів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Автомагістраль" залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26.12.2022.

Головуючий Судді