Справа № 214/523/22
2/214/2895/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 липня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користувачнні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 21.11.2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13166780 від 21.11.2013 року. Позивач зареєстрована у вказаній квартирі, однак окрім неї у ній також зареєстрований її син відповідач у справі. Між тим, відповідач у квартирі не проживає, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних платежів не приймає, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов чи заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився.
Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним у судовому засіданні, показав, що позивач це його добра знайома, яку він знає біля 4-х років, відповідача при цьому він знає лише зі слів позивача, так як він його жодного разу не бачив. Зазначив, що він часто буває у квартирі позивача, однак ані відповідача, ані його речей на протязі всього часу у квартирі він не бачив. Зауважив при цьому, що якби відповідач проживав у квартирі позивача, то він би це обов`язково побачив.
Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.11.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13166780 від 21.11.2013 року позивач є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.8,9-10).
Згідно довідки №46 від 13.01.2022 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи від 01.02.2022 року у вказаній квартирі зареєстрований відповідач (а.с.7,15).
Згідно акту від 20.01.2022 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2 , відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає (а.с.11).
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, відсутність відповідача у зазначеній квартирі без поважних причин понад рік встановлена судом на підставі показань свідка та матеріалів справи. Обставин, які б вказували на поважність причин відсутності відповідача у зазначеній квартирі, судом не встановлено, а відтак є підстави вважати, що відповідач втратив право користування зазначеною квартирою.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.