КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/2328/21 Головуючий у 1-й інст. - Петренко Н.О.
Апеляційне провадження 22-ц/824/5856/2022 Доповідач - Рубан С.М
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», треті особи: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" про захист прав споживача та зобов`язати вчинити певні дії,,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 13 858 грн 01 к., трьох відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 92 грн 49 к., інфляційної складової боргу у розмірі 14 грн 53 к., та судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказують на те, що у м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги - постачання електричної енергії побутовим споживачам є ТОВ «Київські енергетичні послуги».

Посилався на те, що на підставі пред`явлення ОСОБА_1 документів щодо права власності на квартиру, яка знаходяться за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_1 .

Крім того, посилався на те, що станом на 11 січня 2021 року заборгованість боржника за спожиту електроенергію за вказаним особовим рахунком № НОМЕР_2 становить 13 858 грн 01 к. Заборгованість виникла з огляду на неповноту оплат боржником та почала формуватись з січня 2019 року. Сума заборгованості та показники лічильника електроенергії, відповідно до яких проведено розрахунок заборгованості, відображені в особовій картці споживача.

У березні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», треті особи: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів і захисту споживачів, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські Електромережі" в якому просив виключити заборгованість ОСОБА_1 за послуги з електропостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2019 року по 16.03.2020 року та визнати її такою, що не підлягає сплаті, стягнути моральну шкоду у розмірі 35 000,00 грн та судовий збір.

Посилався на те, що з моменту набуття позивачем за зустрічним позовом права власності на житло (травень 2018 року) і до березня 2020 року через непридатний стан житла, квартира для проживання не використовувалась, електрична енергія в ній не споживалась. На сьогодні договірні взаємовідносини між позивачем та відповідачем врегульовані договором постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Крім того, посилається на те, що у зв`язку з закороченням у щитовій, де розміщено лічильник обліку електричної енергії квартири за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на сходовій клітинці будинку № 9 , що є приміщенням балансоутримувача, представником ЖЕО здійснено ремонт дротів (електрообладнання) в цій щитовій та знято пломбу з лічильника.

16 березня 2020 року представником ПрАТ ДТЕК "Київські електромережі"здійснено заміну засобу обліку електричної енергії квартири №43 і його опломбування. За результатами проведення цих робіт акт про порушення ПРРЕЕ не складався.

Посилався на те, що у відповідача за зустрічним позовом відсутні жодні належні та допустимі докази споживання позивачем електроенергії в період, що передує 16 березня 2020 року. З повідомлень про сплату за електроенергію № 700112 від 07 лютого 2019 року та № 6586621 від 07 травня 2019 року чітко видно, що відповідачем за зустрічним позовом будь-яких нарахувань не здійснювалось, розрахункові показання на період січень та квітень 21539 кВт*ч не змінювались, оскільки споживання електроенергії не здійснювалось. У разі відсутності споживання електричної енергії обов`язків у позивача щодо надання будь-яких відомостей відповідачу не має.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 10 127 грн 69 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 24 січня 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким виключити заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Київські енергетичні послуги» за послуги з електропостачання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2019 року по 16 березня 2020 року та визнати її такою, що не підлягає сплаті, стягнути моральну шкоду у розмірі 35 000,00 грн та судові витрати на професійно правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Посилається на те, що згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами, тарифами, встановленими відповідно до законодавства у строки встановлені відповідними договорами.

Крім того, посилається на те, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_4 з 20 червня 2019 року, період, що охоплюється позовними вимогами є ОСОБА_3 .

Належним відповідачем за позовом про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги є саме власник майна.

Посилається на те, що позивачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів щодо прав власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , тобто доказу належності відповідача, а також не вжито жодних заходів щодо витребування та отримання доказів належності майна саме відповідачу.

Крім того, посилається на те, що позивач будучи належним чином повідомлений про існування нового власника майна кв. № 43 , тобто співвідповідача у справі, який реалізовуючи свої цивільні права намагався вирішити у позасудовому порядку питання безпідставного нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 боргу у сумі 10 127 грн 70 к., грубо ігноруючи вимоги та засади цивільно - процесуального законодавства подав позов до неналежного відповідача.

Від представника Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - Євтушика Віктора Олександровича надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що станом на 01 вересня 2021 року за показами лічильника 014345 кВтг з урахуванням всіх оплат, що надійшли на особовий рахунок № НОМЕР_1 наявна заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 10 127 грн 70 к., яка виникла внаслідок не проведення оплати з січня 2019 року до липня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів, що споживання електроенергії не здійснювалось.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги не обгрунтовані та не підтверджені належними та допустими доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення первісного позову виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 , та за даною адресою відкрито особовий рахунок побутового споживача електроенергії - № НОМЕР_1 .

З 01 січня 2019 року ТОВ "Київські енергетичні послуги" надає послуги з постачання електричної енергії в м. Києві.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України Про житлово - комунальні послуги , відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а згідно з п. 1 ст. 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії між споживачем та енергопостачальною організацією.

Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

Згідно пп. 2 п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п. 4.10, п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно п.п.1,2,8 п. 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів; звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливим споживачам, визначених Кабінетом Міністрів України; на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_4 з 20 червня 2019 року, період, що охоплюється позовними вимогами є ОСОБА_3 (а.с. 178).

Крім того, апеляційним судом встановлено, що адвокатське об'єднання "Декань&Партнери" в інтересах власника квартири № 43 ОСОБА_3 24 листопада 2020 року та 09 березня 2021 року направлено адвокатські запити на адресу ТОВ «Київські енергетичні послуги» та ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" щодо позасудового вирішення питання безпідставного нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 боргу у розмірі 10127 грн 07 к.(а.с.174-177).

ТОВ "Київські енергетичні послуги" та ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" повідомляли листами адвокатське об'єднання "Декань&Партнери", що собовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на імя іншої особи ніж ОСОБА_3 (а.с.179-182).

Тобто, позивач за первісним позовом будучи належним чином повідомлений про існування нового власника майна кв. № 43 , а саме співвідповідача у справі, який реалізовуючи свої цивільні права намагався вирішити у позасудовому порядку питання безпідставного нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_1 боргу у сумі 10 127 грн 07 к., порушивши цивільно - процесуальнезаконодавство подав позов не залучивши до участі у справі нового власника, як співвідповідача.

Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За умовами ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Згідно ч.1,3 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи положення вищевказаних норм, обов`язок щодо утримання майна покладено на власника квартири та членів його сім`ї, які проживають у цій квартирі.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Визначення відповідача за позовними вимогами здійснюється позивачем, а встановлення належності відповідачів і обгрунтування позову є обов'язком суду.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_3 яка відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником квартири, та яка не була залучена до участі у справі.

Апеляційний суд позбавлений можливості в силу закону залучити до участі у справі співвідповідача чи належного відповідача.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Виходячи з наведених норм права, первісний позов ТОВ «Київські енергетичні послуги» підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Київські енергетичні послуги".

Переглядаючи вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги, що у відповідача за зустрічним позовом відсутні докази споживання позивачем електроенергії в період, що передує 16 березня 2020 року, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано суду першої інстанції доказів відповідно до приписів статтей 76-81 ЦПК України, що споживання електроенергії за квартирою позивача за зустрічним позовом не здійснювалось та позивач не надав належних доказів на підтвердження цього.

За встановлених обставин у апеляційного суду відсутні правові підстави для скасуванння рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1, 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Доводи ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ "Київські Енергетичні послуги" на її користь 20, 000 грн. витрат на правничу допомогу є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки позивачем за зустрічним позовом не додано договору про надання правничої допомоги, доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт із зазначенням їх вартості.

Крім того, ордер наявний в матеріалах справи виданий лише на участь у судовому засіданні суду першої інстанції.

Таким чином, правових підстав для задоволення вимоги про стягнення з відповідача за зустрічним позовом ТОВ «Київські енергетичні послуги» витрат на правничу допомогу немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2021 року - скасувати в частині задоволених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги».

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді