ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7404/22 Справа № 428/2809/21 Суддя у 1-й інстанції - Баронін Д.Б. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 428/2809/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товаристве «Державний ощадний банк України», в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року, яке ухвалено суддею Бароніним Д.Б. у місті Сєвєродонецьку Луганської області та повне судове рішення складено 12 листопада 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі АТ «Ощадбанк»), в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що 10 жовтня 2019 року ОСОБА_2 , діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах ОСОБА_1 , звернувся із заявою до ТВБВ № 10012/0159 філії Луганського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про випуск/перевипуск основної пластикової картки стосовно банківського рахунку, відкритого у ТВБВ №10012/0159 на ім`я ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_1 ), та випуск по рахунку додаткової пластикової платіжної картки на ім`я ОСОБА_2 .

Однак, як стало відомо із листа № 110/14-08/153/1148/2020-12/С від 10.02.2020 Філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», працівник установи банку має право ініціювати випуск додаткової пластикової картки лише після проведення ідентифікації та верифікації пенсіонера держателя ЕПП та виключно за умови фізичної присутності в приміщенні установи банку одночасно пенсіонера і особи, якій буде випущена картка, а щодо випуску основної пластикової картки, то її випуск за довіреністю не здійснюється.

В той же час, як стало відомо з листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 16.12.2020 року, Довірена особа може ініціювати перевипуск Платіжної картки на ім`я Клієнта на новий строк виключно шляхом заповнення та надання відповідної заяви про перевипуск Платіжної картки на новий строк до установи Банку, в якій обслуговується Картковий рахунок Клієнта, за умови наявності відповідних повноважень щодо перевипуску Платіжної картки у довіреності. Платіжна картка, випущена на ім`я Клієнта може бути отримана в установі Банку Клієнтом або Довіреною особою, якщо довіреністю передбачені відповідні повноваження. Банк не несе відповідальність за не передачу Довіреною особою Платіжної картки Клієнтові.

Платіжна карта є однією із форм електронного платіжного засобу. При цьому, відповідно до п.14.12 ст.14 ЗУ «Про платіжні системи і переказ коштів» (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин) представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. Відповідно до Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, що затверджене постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 (у редакції, чинній на час виникнення правовідносин) вимоги цього Положення поширюються на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб`єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та користувачів електронних платіжних засобів (далі - користувач). Відповідно до Розділу VI цього Положення емітент має право передати електронний платіжний засіб, емітований на ім`я користувача, довіреній особі або представнику користувача. Представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.4.1 Договору банківського обслуговування фізичних осіб, який набрав чинності 10.01.2019 року, договір вважається укладеним (акцептованим) Клієнтом в повному обсязі з моменту оформлення Заяви про приєднання до Договору за встановленою Банком формою, інших документів, надання яких необхідне за умовами цього Договору, в тому числі документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи Клієнта, суті діяльності та фінансового стану. Відповідно до п. 9.6.3. для оформлення Додаткової картки Клієнт подає Банку (до установи Банку, в якій обслуговується Картковий рахунок) такі документи: 1) при оформленні Додаткової картки на ім`я Клієнта - заяву за формою, встановленою Банком; 2) при оформленні Додаткової картки на ім`я іншої особи - заяву за формою, встановленою Банком, та документи, необхідні для проведення ідентифікації Держателя додаткової платіжної картки, згідно з переліком, визначеним Банком. При цьому, Держатель додаткової платіжної картки не має доступу до коштів на рахунку Клієнта.

Згідно пунктів 9.6, 9.7 Договору, Клієнт, надавши Довіреній особі право на відкриття та розпорядження Картковим рахунком, надає такій Довіреній особі також право ініціювати випуск додаткової Платіжної картки на ім`я Довіреної особи, в тому числі перевипуск Додаткової картки на новий строк. В такому випаду Довірена особа звертається до установи Банку, в якій обслуговується Картковий рахунок для оформлення Додаткової картки на своє ім`я та подає документи відповідно до пп. 2 п. 9.6.3 цього розділу Договору. Строк дії Додаткової картки, випуск якої ініційований Довіреною особою, має відповідати строку дії основної Платіжної картки, та не перевищувати строк дії довіреності наданої Клієнтом.

Довірена особа може ініціювати перевипуск Платіжної картки на ім`я Клієнта на новий строк виключно шляхом заповнення та надання відповідної заяви про перевипуск Платіжної картки на новий строк до установи Банку, в якій обслуговується Картковий рахунок Клієнта, за умови наявності відповідних повноважень щодо перевипуску Платіжної картки у довіреності.

Платіжна картка, випущена на ім`я Клієнта може бути отримана в установі Банку Клієнтом або Довіреною особою, якщо довіреністю передбачені відповідні повноваження. Банк не несе відповідальність за не передачу Довіреною особою Платіжної картки Клієнтові.

Представник позивача звернувся до ТВБВ №10012/0159 філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з заявою про випуск/перевипуск основної пластикової картки стосовно банківського рахунку, відкритого у ТВБВ №10012/0159 на ім`я ОСОБА_1 , та випуск по рахунку додаткової пластикової платіжної картки на ім`я ОСОБА_2 . Ці дії відповідають чинному законодавству та договору банківського обслуговування фізичних осіб (про що зазначено вище), а тому відмова Відповідача є незаконною та необґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, позивач просив суд: визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати здійснити випуск основної пластикової картки стосовно банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , та випуск по рахунку додаткової пластикової платіжної картки на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, не дослідження судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що подання заяви на виготовлення ЕПП є правом, а не обов`язком пенсіонера та жодним нормативно-правовим актом чи договором не заборонено здійснювати випуску/перевипуск платіжної картки, що не є одночасно пенсійним посвідченням, внутрішньо переміщеної особи. Умови Договору не містять прямої заборони щодо емісії електронного платіжного засобу у випадку звернення за такою емісією представника за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. Оскільки, позивач ОСОБА_1 має пенсійне посвідчення в паперовій формі, що діє безстроково, то платіжна картка, як електронний платіжний засіб, є інструментом отримання пенсійних коштів, а обмеження її використання є незаконним. Зазначає, що посилання суду на поширення на правовідносини сторін положень Постанови КМУ від 5 листопада 2014 року № 637 є помилковим, оскільки вказана правова норма не є частиною законодавства в сфері банківської діяльності та в даному випадку вищу юридичну силу має Закон України «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні». Наполягає на тому, що судом не було враховано неоднаковий підхід відповідача до клієнтів банку, зокрема, перевипуск карток іншим клієнтам в аналогічних ситуаціях.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач АТ «Ощадбанк» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що, згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 26.08.2005 року Краснодонським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 13.09.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 26.12.2014 року позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та у зв`язку із цим його фактичне місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

З копії посвідчення ОСОБА_1 , 1932 року народження, виданого 14.08.1992 року, вбачається, що йому призначена пенсія за віком з 02.05.1992 року.

Згідно Договору № 1589960 від 29.12.2014 року, укладеного між ПАТ «Державний банк України», в особі керуючого ТВБВ 10012/0159, та ОСОБА_1 , банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_3 на умовах тарифного пакету Пенсійний (в т.ч. «Арсенал»), Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку.

Відповідно до п. 1.9 вищевказаного Договору, за довіреністю, посвідченою нотаріально, або довіреністю, оформленою в установі банку, згідно з якою довірена особа має право на відкриття та розпорядження рахунком, можливо виконання наступних операцій: відкриття рахунку довіреною особою на ім`я клієнта; здійснювати в установі банку, де відкрито рахунок, операції по рахунку, визначені довіреністю.

Клієнт, надавши довіреній особі право на відкриття та розпорядження рахунком, надає такій довіреній особі також право ініціювати випуск додаткової платіжної картки на своє ім`я (в тому числі, перевипуск додаткової платіжної картки на новий строк). В такому випадку вищевказана довірена особа звертається до установи банку, в якій обслуговується рахунок клієнта, для оформлення додаткової платіжної картки на своє ім`я. При цьому, строк дії додаткової платіжної картки, випуск якої буде ініційований довіреною особою клієнта, має відповідати строку дії основної платіжної картки та не перевищувати строк дії довіреності, наданої клієнтом.

Згідно з п. 4.2, 4.3 Договору сторони домовилися, що всі інші умови цього договору, зокрема, перелік операцій, що вчиняються банком за рахунком, в тому числі за допомогою систем WEB-банкінг «Ощад 24» та/або Mobile-банкінг «Ощад 24», права та обв`язки сторін, їх відповідальність, порядок нарахування процентів визначаються Правилами та Тарифами, правилами відповідної міжнародної платіжної системи та нормами чинного законодавства України та Інструкцією користувача.

Підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з інформацією, надання якої вимагається відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також з Правилами та Тарифами, погоджується вважати положення вказаних Правил та тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору.

Згідно преамбули вищевказаного договору, під Правилами розуміються Правила здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», які доводяться шляхом публічного письмового оголошення в установі банку, а також шляхом розміщення на сайті банку.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Загальної частини Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», затверджених постановою Правління АТ «Ощадбанк» від 05.08.2015 року № 694, в редакції, яка була чинною станом на 27.12.2018 року, АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України та умов укладених з клієнтами - фізичними особами договорів на відкриття та обслуговування поточного рахунку, випуск та надання платіжної картки, зі змінами та доповненнями (далі - Договори банківського рахунку) наступним вносить зміни до Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в АТ «Ощадбанк» станом 09.09.2015 року (далі - Правила), які є невід`ємною частиною таких договорів. Викладені в новій редакції Правила та укладені між сторонами Договори банківського рахунку разом складають Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір), при цьому в разі якщо умови, викладені в Договорі банківського рахунку, суперечитимуть умовам та/або відрізнятимуться від умов, закріпленим(х) в Правилах, перевагу (пріоритет) матимуть умови Правил, клієнтів - фізичних осіб, що уклали з Банком Договори банківського рахунку.

Зміни до Правил оприлюднюються Банком в підрозділах клієнтського обслуговування установ Банку та/або на сайті www.oschadbank.ua (далі - Сайт), набирають чинності з дати, зазначеної на першій сторінці Правил та є чинними до дати розміщення в підрозділах клієнтського обслуговування установ Банку та/або на Сайті Банку інформації їх зміну.

Згідно п. 11.18.2 розділу ХХ «Умови договору банківського рахунку» вищевказаних Правил відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 5 листопада 2014 року № 637 для ідентифікації одержувачів пенсії та соціальних виплат, які є Внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм пенсії та соціальних виплат Банком здійснюється емісія платіжних карток із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Для одержувачів пенсій така картка одночасно є пенсійним посвідченням (ЕПП).

Відповідно до пунктів 11.10.2, 11.10.8 вищевказаного розділу Правил одержувач пенсії / Законний представник/Піклувальник, при зверненні до Установи Банку для відкриття Карткового рахунку та отримання ЕПП/додаткової карти, має: 1) пройти ідентифікацію згідно норм чинного законодавства та внутрішніх нормативних документів Банку. При цьому Законний представник/Піклувальник має пред`явити належним чином оформлені документи, які підтверджують його статус Законного представника Одержувача пенсії (відповідне посвідчення, рішення суду тощо); 2) заповнити Заяву про приєднання. При цьому, для розпорядження Картковим рахунком Законний представник ініціює випуск звичайної додаткової картки, яка не є ЕПП. Видаткові операції за Картковим рахунком здійснюються за умови проходження фізичної ідентифікації Одержувачем пенсії, для чого Одержувач пенсії повинен звернутись до установи Банку та пройти фізичну ідентифікацію, в т.ч. при первинному випуску ЕПП.

Картковий рахунок для ЕПП відкривається виключно в національній валюті. ЕПП видається Одержувачу пенсії особисто, у вказаній Заяві Одержувача пенсії до ПФУ установі Банку. У випадку, якщо Одержувач пенсії вже має у вказаній ним у Заяві Одержувача пенсії до ПФУ установі Банку відкритий Картковий рахунок, на який вже здійснюється зарахування пенсії, новий Картковий рахунок не відкривається. Одержувач пенсії має звернутися до установи Банку для обміну існуючої платіжної картки на ЕПП.

Аналогічні положення містять пункти 12.8.2, 12.10.2 розділу ХХ «Умови договору банківського рахунку» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка є чинною з 01.12.2020 року.

31 липня 2019 року ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 довіреність, строком на п`ять років, яка була посвідчена нотаріусом Донецького нотаріального округу Ростовської області Російської Федерації Ракітіною О.М., згідно якої позивач уповноважив представника представляти його інтереси та вести справи в усіх установах, в тому числі в АТ «Ощадбанк», з правом ініціювати випуск та отримувати пластикові платіжні картки на його ім`я або на ім`я його довіреної особи.

Згідно заяви від 10.10.2019 року, ОСОБА_2 звертався до керуючого ТВБВ № 10012/0159 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з проханням здійснити перевипуск/випуск основної пластикової платіжної картки стосовно банківського рахунку, відкритого у відділенні на ім`я його довірителя ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), та зробити випуск по цьому рахунку платіжної картки на його ім`я. До вказаної заяви було додано нотаріально посвідчену копію довіреності позивача від 31.07.2019 року.

Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» від 10.02.2020 року № 110.14-08/153/1148/2020-12, в ТВБВ № 10012/0159 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» 29.12.2014 року було відкрито картковий рахунок та видано платіжну картку для зарахування пенсії як внутрішньо-переміщеній особі ОСОБА_1 , проте, в листопаді 2017 року строк дії платіжної картки закінчився. Перевипуск платіжної картки за довіреністю не здійснюється згідно постанови КМУ «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року № 637. Працівник банку має право ініціювати випуск додаткової картки лише після проведення ідентифікації та верифікації пенсіонера держателя ЕПП та за умови його фізичної присутності в установі банку одночасно з особою, якій буде випущена додаткова картка.

Згідно відповіді АТ «Ощадбанк» від 19.04.2021 № 110.14-07/352, рахунок № НОМЕР_4 (UAH) (IBAN: НОМЕР_5 ), відкритий в ТВБВ № 10012/0159 філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , знаходиться в стані «заблокований» з 03.08.2017 року (зупинення видаткових операцій) у зв`язку із непроходженням фізичної ідентифікації на виконання Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 є одержувачем пенсії та внутрішньо переміщеною особою, а тому до його договірних відносин із банком мають застосуватися положення постанови КМУ від 5 листопада 2014 року № 637 та відповідних спеціальних умов договору, а при відсутності проходження фізичної ідентифікації самим позивачем, судове рішення про зобов`язання АТ «Ощадбанк» здійснити випуск основної та додаткової пластикової карток в будь-якому випадку не стане підставою для розблокування видаткових операцій по рахунку позивача та/або для виплати його представнику наявної на рахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішені цього спору, суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За юридичною позицією Конституційного Суду України верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо; всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України; справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права; у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Конституційний Суд України в абзаці другому пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як визначає Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року по справі № 676/58/17-ц, спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи результату, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

При цьому, спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Обрання конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (Близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц).

Зазначена позиція кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 13.09.2011 року за адресою: АДРЕСА_1 , та йому призначена пенсія за віком з 02.05.1992 року.

Згідно довідки від 26.12.2014 року позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та у зв`язку із цим його фактичне місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436 на території Донецької та Луганської областей з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи.

В подальшому здійснення всіх видів фінансових операцій в населених пунктах, які не контролюються українською владою, було призупинено відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 06 серпня 2014 року № 466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» основним напрямом захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є надання правової та гуманітарної допомоги, у тому числі із залученням міжнародної допомоги, зокрема надання медичних та соціальних послуг на контрольованих Україною територіях.

Відповідно до частини другої статті 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (частина перша статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Статтею 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Крім того, згідно з абзацом першим пункту 8.2 глави 8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, використовується відповідно до визначених цією Інструкцією режимів поточних рахунків з урахуванням обмежень, установлених законодавством України, у тому числі цією главою.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлено, що: призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв ПАТ «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження. Соціальні виплати особам з інвалідністю I групи та особам, які за висновком лікарсько-консультативної комісії не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, за їх письмовими заявами можуть проводитися Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» з доставкою додому за фактичним місцем проживання/перебування таких осіб; для ідентифікації одержувачів пенсій, які є внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати пенсій таким особам проводиться емісія платіжних карток, які водночас є пенсійними посвідченнями, із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Під час формування списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596, зазначаються відомості про отримувачів пенсій та грошової допомоги, що перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи. Дія платіжних карток установлюється на строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах ПАТ «Державний ощадний банк України» (перші два рази кожні шість місяців, надалі кожні 12 місяців). Після завершення строку дії картка перевипускається за рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України». Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в установі ПАТ «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії, до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, проводиться кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації. Інформація про одержувачів соціальних виплат, які пройшли фізичну ідентифікацію, та дату її проведення щотижня надається в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку ПАТ «Державний ощадний банк України» Міністерству соціальної політики для внесення відповідної інформації до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. У разі непроходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат ПАТ «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком і не пізніше ніж наступного робочого дня інформує про таке рішення: щодо одержувачів пенсій Пенсійний фонд України та Міністерство фінансів; щодо одержувачів інших соціальних виплат структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад і Міністерство фінансів. Відновлення видаткових операцій проводиться ПАТ «Державний ощадний банк України» з дати, наступної за днем проведення фізичної ідентифікації клієнта в установах ПАТ «Державний ощадний банк України». Припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Отже, клієнти банку внутрішньо переміщені особи зобов`язані виконувати вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 щодо проходження фізичної ідентифікації.

Питання законності постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05 листопада

2014 року № 637 в частині необхідності здійснення фізичної ідентифікації клієнта установами Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії було предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції (постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2017 року у справі № 826/12123/16), за результатами якого суд дійшов висновку про те, що вказані положення не суперечать положенням чинного законодавства, є необхідним інструментом, що повинен забезпечувати безпеку та запобігання вчинення злочинів, у зв`язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що подання заяви на виготовлення ЕПП є правом, а не обов`язком пенсіонера та жодним нормативно-правовим актом чи договором не заборонено здійснювати випуску/перевипуск платіжної картки, що не є одночасно пенсійним посвідченням, внутрішньо переміщеної особи. Умови Договору не мітять прямої заборони щодо емісії електронного платіжного засобу у випадку звернення за такою емісією представник за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. Оскільки, позивач ОСОБА_1 має пенсійне посвідчення в паперовій формі, що діє безстроково, то платіжна картка, як електронний платіжний засіб, є інструментом отримання пенсійних коштів, а обмеження її використання є незаконним.

Так, положення договору № 1589960 від 29.12.2014 року свідчать про те, що при підписанні цього Договору позивач ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом Правил здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у АТ «Ощадбанк», які є частиною договору.

Пункти 11.18.2, 11.10.2, 11.10.8 розділу ХХ «Умови договору банківського рахунку» вищевказаних Правил визначають, що відповідно до постанови КМУ від 5 листопада 2014 року № 637 для ідентифікації одержувачів пенсії та соціальних виплат, які є Внутрішньо переміщеними особами, та забезпечення виплати їм пенсії та соціальних виплат Банком здійснюється емісія платіжних карток із зазначенням на них графічної та електронної інформації про власника та його електронного цифрового підпису. Для одержувачів пенсій така картка одночасно є пенсійним посвідченням (ЕПП). ЕПП видається Одержувачу пенсії особисто, у вказаній Заяві Одержувача пенсії до ПФУ установі Банку. Аналогічні умови містяться в пунктах 12.8.2, 12.10.2 розділу ХХ «Умови договору банківського рахунку» Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який є новою редакцією вищевказаних Правил.

Тобто, спеціальні умови укладеного між сторонами договору чітко визначають, що для одержувачів пенсії, які є внутрішньо переміщеними особами, банк проводить емісію платіжних карток, що одночасно є пенсійним посвідченням, і такі картки видаються лише одержувачу пенсії особисто.

Позивач є одержувачем пенсії та внутрішньо переміщеною особою, а тому на нього розповсюджується дія вказаних умов Договору.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року по справі № 234/12090/18 вказано, що особа, яка вимушено переселилась з тимчасово окупованої території, з метою запобігання вчинення злочинів з боку третіх осіб, має пройти фізичну ідентифікацію на отримання вказаних виплат, які здійснюються державою. Необхідність проходження фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи з метою отримання пенсії не покладає на особу надмірний тягар.

За таких обстави, з огляду на невиконання позивачем ОСОБА_1 вимог чинного законодавства та непроходження ним фізичної ідентифікації, відповідачем АТ «Ощадбанк» з 03.08.2017 року зупинено видаткові операції за рахунком № НОМЕР_4 (UAH) (IBAN: НОМЕР_5 ), відкритим в ТВБВ № 10012/0159 філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , на виконання Постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

Врахувавши все вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що, за умови відсутності проходження фізичної ідентифікації самим позивачем, судове рішення про зобов`язання АТ «Ощадбанк» здійснити випуск основної та додаткової пластикової карток в будь-якому випадку не стане підставою для розблокування видаткових операцій по рахунку позивача та/або для виплати його представнику наявної на рахунку пенсії, у зв`язку з чим право позивача на отримання нової чи додаткової пластикової картки саме по собі не є таким, що потребує судового захисту, оскільки пластикова картка є лише інструментом здійснення операцій із банківським рахунком, який в даному випадку є заблокованим та може бути розблокованим, із одночасною видачею банківської картки, лише після проходження фізичної ідентифікації позивачем.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, як безпідставна та необґрунтована, а рішення суду без змін.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 грудня 2021 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року, до ухвалення судового рішення у справі, у зв`язку з чим, колегія суддів, на підставі статті 141 ЦПК України, з урахуванням залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, стягує з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1 362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , - залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 листопада 2021 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: