ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3350/22 Справа № 209/4757/21 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи Ременюк Тетяни Олександрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Кредитні ініціативи, треті особи: приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Є.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований у реєстрі за № 15608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи заборгованості в розмірі 822356,23грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1362,00грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1 , вимушена звернутись до суду з вказаним позовом про визнання виконавчого напису №15608 від 14.08.2016 року вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, щодо стягнення з неї на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТНІ ІНІЦІАТИВИ» суми 822356,23грн., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження №67054745 від 07.10.2021 року. Про існування вказаних вище документів їй стало відомо тільки після того, як були заблоковані всі платіжні картки. Хоче звернути увагу та те, що вона ніколи не брала ніяких кредитів ні в одному банку. Вона вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубими порушеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення виконавчих написів, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до позивача у визначеному в виконавчому написі розмірі; надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують факт укладення між ними у письмовій формі кредитного договору; виписки по рахункам боржника відповідачем надано не було; немає документів, які підтверджують безспірність права стягувача вимагати уплати боргу по кредиту, оскільки немає документів, які підтверджують їх видачу та настання строків їх повернення; за відсутності повідомлення її про заміну кредитора у зобов`язанні, відсутній її обов`язок сплачувати заборгованість на користь нового кредитора; відсутні документи, які підтверджують безспірність права на нарахування і стягнення процентів, а саме: у визначеному розмірі; виконавчий напис вчинено після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги; нотаріусу при вчиненні нотаріального напису не могло бути надано договір, оскільки він у письмовій формі між нею та відповідачем не укладався. От же, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиомр Анатолійовичем, від 14.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №15608.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Євгенія Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 14.08.2016 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований у реєстрі за № 15608, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованості в розмірі 822356,23грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ТОВ Кредитні ініціативи звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга, мотивована тим, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вказані обставини існували на момент звернення стягувача до нотаріуса, а крім того позивачем не надано суду належним та допустимих доказів що стягнута заборгованість є спірною.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №67054745 від 07.10.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №15608 виданий 14.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість в розмірі 822356,23 грн.(а.с.8-10)

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О. винесено постанову про арешт майна боржника від 07.10.2021 року; постанову про арешт коштів боржника від 07.10.2021 року.(а.с.20-25).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, зокрема й щодо строків звернення до нотаріуса з такою вимогою, тому суд прийшов до висновку, що спірний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вказаний висновок суд першої інстанції зробив на підставі того, що надані нотаріусом документи не дають можливості встановити дійсний розмір заборгованості та період, за який проводиться стягнення заборгованості за кредитним договором, бо серед документів, що були надані відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, а виписка з рахунку, фактично є довідкою про розмір заборгованості, яка не підтверджується іншими наданими відповідачем доказами про безспірність заборгованості.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус Чуловський В.А. не врахував та не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного останнім суду не надано.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, оскільки такі висновки не узгоджуються з матеріалами справи.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

З приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така ж позиція вказана в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 17 травня 2018 року в справі №916/3006/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості, або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки в матеріалах справи відсутній примірник виконавчого напису, який позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню, а також відсутній розрахунок заборгованості з детальним описом формування заборгованості за щомісячними платежами, виписка з рахунку, довідка про розмір заборгованості, які підтверджують безспірність заборгованості, тобто відсутні будь-які документи, що були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, але на які суд першої інстанції послався в судовому рішення, як на підставу задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи - задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 грудня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ Кредитні ініціативи, треті особи: приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Є.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М. М. Пищида