печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1968/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року

Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Ємець Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу 757/1968/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», Голови Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Більчича Владислава Миколайовича, третя особа: Перший заступник Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Кіт Сергія Васильовича про визнання недійсним наказу, -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», Голови Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Більчича Владислава Миколайовича, третя особа: Перший заступник Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Кіт Сергія Васильовича про визнання недійсним наказу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2021 р. Громадською організацією «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», було незаконно зареєстровано Наказ №19 в, який, на думку позивача, незаконно підписаний Головою громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Більчич Владиславом Миколайовичем, щодо «На період відпустки виконання обов`язків Голови Центрального правління Українське товариство сліпих покладено на Першого заступника ЦП УТОС Кіта Сергія Васильовича».

Позивач звертає увагу, що згідно ст. 34.4,35.2,35.3,35.4,35.5 Статуту Українське товариство сліпих, керівником і підписантом є виключно Голова Центрального правління Українське товариство сліпих, а Головою Центрального правління Українське товариство сліпих є лише Більчич Владислав Миколайович.

Відтак, на думку позивача, перший заступник голови Кіт Сергій Васильович - не мав права виконувати обов`язки голови Центрального правління Громадська організація «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», адже згідно ст. 36 Статуту Центрального правління Українське товариство сліпих - виключно за рішенням пленума Центрального правління Українське товариство сліпих, обов`язки Голови громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» покладаються на першого заступника, а відповідне рішення пленум не приймав.

Тому, Наказ Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» № 19 в від 29 вересня 2021 р., в частині «На період відпустки виконання обов`язків Голови Центрального правління Українське товариство сліпих покладено на Першого заступника ЦП УТОС Кіта Сергія Васильовича» - є незаконним, протиправним та не дійсним.

Так, ОСОБА_1 перебував на посаді директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих до 18 жовтня 2021 р. та незаконно був звільнений на підставі Постанови Президії Центрального правління Українського товариства сліпих Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» № 02-03 від 12.10.2021 р, яка була незаконно винесена та підписана Кіт Сергієм Васильовичем , в супереч ст. 36 Статуту Центрального правління Українське товариство сліпих - виключно за рішенням Пленума Центрального правління Українське товариство сліпих, обов`язки Голови громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» покладаються на першого заступника Кіт Сергія Васильовича, а відповідне рішення Пленум не приймав.

Більчич В.М. являється керівником ГО "Всеукраїнська громадська організація інвалідів" Українське товариство сліпих", . Основним місцем роботи Кіта С. В. є ПОГ" Дніпровське УВП УТОС ". Кіт С.В. не є штатним працівником ГО" Всеукраїнська організація інвалідів "Українське товариство сліпих ", а тому кадрові накази ГО "Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» на нього не поширюються, адже він фактично є працівником іншого юридичної особи.

Тому, Наказ Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» № 19в від 29 вересня 2021 р., в частині «На період відпустки виконання обов`язків Голови Центрального правління Українське товариство сліпих покладено на Першого заступника ЦП УТОС Кіта Сергія Васильовича» - є незаконним, протиправним та не дійсним.

Так, листом Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 23.11.2021 № 14/01/16-Г-342, який позивач отримав 24.12.2021 повідомлено, що 29.09.2021 Голова ЦП УТОС відповідно до п. 35.4 Статуту (Голова видає накази, розпорядження, доручення та довіреності в межах своєї компетенції з різних напрямків роботи УТОС керуючись діючим законодавством, цим Статутом. Укладає договори, має право першого підпису фінансових документів, відкриває будь-які рахунки в банках, в тому числі валюті від імені УТОС представляє його у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами) підписав наказ про покладання обов`язків Голови ЦП УТОС на першого заступника Кіт С.В.

З врахуванням зазначеного, позивач просить:

- визнати недійсним Наказ Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» № 19в від 29 вересня 2021 р., в частині «На період відпустки виконання обов`язків Голови Центрального правління Українське товариство сліпих покладено на Першого заступника ЦП УТОС Кіта Сергія Васильовича», підписаний Головою громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Більчич Владиславом Миколайовичем.

08.09.2022 надійшли пояснення від Першого заступника Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Кіта С.В., в яких останній зазначив, що ОСОБА_1 працював директором Кременчуцького учбово - виробничого підприємства Українського товариства сліпих.

Наказом по підприємству №34-п від 18.10.2021 позивача звільнено з займаної посади за п.1 ч.1 ст.41 К3пП України за грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства.

Від підпису про ознайомлення з наказом позивач відмовився, про що складено відповідний акт 18.10.2021.

Згідно п.4.2,4.4, 4.5 Статуту підприємства, затвердженого постановою президії Центрального правління УТОС від 24.01.2017 № 01-17, органами управління підприємства є Вищий орган Президія УТОС та Виконавчий орган директор підприємства; підприємство очолює директор, що діє за принципом одноосібного керування та на основі поєднання прав інтересів УТОС і трудового колективу. Директор призначається та звільняється з посади президією ЦП УТОС.

Постановою ЦП УТОС від 21.04.2021 № 06-3 визначено про необхідність повести аудит ряду підприємств, засновником і власником яких є Українське товариство сліпих, у тому числі Кременчуцького учбово- виробничого підприємства УТОС.

Враховуючи листи ОСОБА_1 , питання щодо перевірки діяльності Кременчуцького УВП УТОС неодноразово переносилося.

Постановою ЦП УТОС від 29.09.2021 № 1-10-17 затверджено склад комісії та визначено, що перевірку Кременчуцького УВП УТОС необхідно здійснити у першій половині жовтня 2021 року.

Розпорядженням в.о. голови ЦП УТОС від 05.10.2021 № 61 визначено дати перевірки з 6 по 8 жовтня 2021 року.

06.10.2021 ОСОБА_1 недопустив комісію до перевірки діяльності Кременчуцького УВП УТОС. На запит Центрального правління УТОС від 08.10.2021 № 86 позивач повідомив, що недопустив оскільки особи, які назвалися членами комісії, не надали директору підприємства документів, що мають юридичну силу та документів, що підтверджують законність підстав для проведення зазначеної перевірки.

12.10.2021 проведено засідання президії ЦП УТОС на якому розглянуто питання недопуску позивачем комісії до проведення перевірки ВП УВП УТОС. Також на засіданні розглянуто наступні документи: акт від 06.10.2021 комісії про недопуск позивачем до проведення перевірки, яка визначена згідно постанови ЦП УТОС від 29.09.2021 № 1-10-17; доповідну записку голови комісії від 07.10.2021; акт про факт недопуску до перевірки діяльності Кременчуцького УВП УТОС від 06.10.2021; пояснення від 11.10.2021 та інші документи, що стосуються Кременчуцького УВП УТОС та директора цього підприємства. ОСОБА_1 був запрошений та брав участь у засіданні президії Центрального правління УТОС, на якій позивачу зачитано постанову президії ЦП УТОС від 12.10.2021 № 02-03.

Відповідно до змісту даної постанови Президії, встановлено факт грубого порушення Статуту УТОС, яке полягає у невиконанні рішення власника підприємства про проведення перевірки та грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства. Вирішено звільнити позивача з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих 18.10.2021 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства, п. 1. ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2021 відмовився підписувати та засвідчувати ознайомлення з постановою президії ЦП УТОС від 12.10.2021 № 02-03, постановою від 12.10.2021 №02-04 Про призначення в.о. директора Кременчуцького учбово- виробничого підприємства Українського товариства сліпих Січевського В.С. та наказом № 34-п від 18.10.2021, відмовився від отримання трудової книжки, про що складено відповідний акт.

19.10.2021 на адресу позивача направлено лист з описом вкладення, яким повідомлено про звільнення за необхідністю з`явитися у відділ кадрів підприємства дія отримання трудової книжки, також долучено копії постанов президії ЦП УТОС від 12.10.2021 №02-04, № 02-03, наказ Кременчуцького УВП УТОС № 34-п від 18.10.2021.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 28 лютого 2022 року, яке залишено без змін рішенням Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2022 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Окрім цього, третя особа вказує, що позивач зловживаючи своїм правом на звернення до суду без сплати судового збору звернувся по питанню свого звільнення у чотирнадцяти позовних заявах, жодна з яких не містить жодного конкретизованого факту порушення відповідачем будь яких норм трудового чи іншого законодавства відповідачем.

Перевірками органу контролю, органів державної влади, за багаточисленними зверненнями позивача не встановлено жодного порушень законодавства.

Так, зокрема, на підставі звернення ОСОБА_1 від 20.10.2021 № ГР-13237110, що надійшло на адресу Держпраці листом департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 25.10.2021 № 22/047099-16К, звернення від 20.10.2021 №ГР-13237628, яке надійшло листом департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 26.10.2021 № 22/048026-16, звернення від 20.10.2021 № ГР-13238166, що надійшло листом департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України від 25.10.2021 № 22/047099-16К та інших звернень ОСОБА_1 проведено інспекційне відвідування Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» (далі - УТОС) щодо стверджуваних ОСОБА_1 порушень стосовно нього вимог законодавства про працю.

Звернення ОСОБА_1 стосувалось законності видання Постанови Президії ЦП УТОС від 12 жовтня 2021 року №02-03,02-04 та питання щодо законності звільнення ОСОБА_1 з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства Українського товариства сліпих 1 8 жовтня 2021 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства, п.1 ст.41 КЗпП України.

Перевіркою жодних порушень під час звільнення ОСОБА_1 не встановлено, а також і не встановлено жодних інших порушень законодавства у діяльності УТОС та у прийнятих рішеннях чи діях УТОС відносно позивача.

Таким чином, на думку третьої особи, немає жодних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

14.01.2022 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді Ільєвій Т.Г. 17.01.2022, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалю суду від 17.01.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

09.02.2022 до суду надійшла заява представника позивача, з якої вбачаться, що вимоги ухвали виконані.

14.02.2022 ухвалою суду було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 4 ЦПК України 2004 року (чинного на час розгляду справи судом першої інстанції), здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Так, з статуту відповідача вбачається, а саме: з його загальних положень, зазначено, що Українське товариство сліпих є громадською організацією людей з інвалідністю по зору, з всеукраїнським статусом, яке здійснює свою діяльність на території України відповідно до Конституції України, Конвенції ООН про права інвалідів, чинного законодавства та цього статуту.

Пунктом 32 даного Статуту передбачено, що Вищим органом Українського товариства сліпих є з`їзд, який скликається не рідше, як один раз на п`ять років за рішенням пленуму ТТТТ. З`їзд вважається правомочним, якщо в ньому приймає участь не менше 2/3 обраних делегатів.

Право голосу мають лише делегати з`їзду. Особи, що беруть участь у роботі з`їзду, але не є делегатами з`їзду, не можуть брати участь у голосуванні.

Час, місце проведення та порядок денний з`їзду оголошується не пізніше ніж за місяць до його скликання.

У відповідності до пункту 35 зазначено, що Голова Центрального правління:

- представляє та захищає інтереси УТОС, його членів в державних органах та установах, громадських організаціях, в судових органах та органах прокуратури, а також за межами України відповідно до завдань та мети діяльності УТОС.

- скликає засідання президії ЦП і головує на засіданнях президії Центрального правління та пленуму. Підписує постанови президії ЦП та пленуму ЦП.

- організовує діяльність УТОС, керує роботою апарату президії Центрального правління УТОС, контролює виконання рішень з`їзду, пленуму ЦП УТОС, президії ЦП УТОС, дотримання чинного законодавства України та виконання приписів статуту;

- видає накази, розпорядження, доручення та довіреності в межах своєї компетенції з різних напрямків роботи УТОС, керуючись діючим законодавством, цим статутом. Укладає договори, має право першого підпису фінансових документів, відкриває будь-які рахунки в банках, в тому числі валютні, від імені УТОС представляє його у відносинах з іншими юридичними та фізичними особами;

- підписує всі грошові та юридичні документи, рахунки, чеки, банківські договори, зобов`язання тощо;

- підтримує прямі зв`язки з міжнародними громадськими (неурядовими) організаціями інвалідів.

- у встановленому порядку формує апарат президії Центрального правління.

- згідно з чинним законодавством приймає та звільняє працівників апарату президії ЦП.

Пунктом 36 передбачено, що Голова Центрального правління може бути звільнений з посади з`їздом , якщо за це рішення проголосувала більшість його делегатів. У випадку звільнення його за власним бажанням питання вирішуються на пленумі ЦП. До проведення чергового або позачергового з`їзду обов`язки голови Центрального правління за рішенням пленуму ЦП покладаються на його першого заступника.

Також, зазначено пунктом 37, що Центральна ревізійна комісія на організаційному засіданні із свого складу відкритим голосуванням більшістю голосів обирає заступника голови та секретаря комісії. У випадку дострокового звільнення голови ЦРК його обов`язки покладаються на заступника.

ЦРК здійснює методичне керівництво роботою нижчестоящих ревізійних комісій та надає необхідну допомогу (консультації, роз`яснення, рекомендації, направлення фахівців та інше.

Центральна ревізійна комісія здійснює контроль за діяльністю Центрального правління, президії ЦП відповідно до положення про Центральну ревізійну комісію, яке затверджується з`їздом УТОС.

За зверненням голови Центрального правління або президії ЦП, ЦРК бере участь у проведенні перевірки діяльності підприємств, установ та організацій УТОС.

Так, з матеріалів, наданих третьої особою, вбачається, що 29.09.2021 року за ініціативою Голови президії ЦП УТОС Більчичем В.М. було винесено постанову президії Центрального правління УТОС №1-10-22 р. про розгляд заяви голови президії ЦП УТОС Більчича В.М. щодо надання йому дозволу на чергову відпустку.

Таким чином, у відповідності до даної постанови президія постановила про те, що дозволяє голові відбути у відпустку та на період його відпустки виконання обов`язків покласти на першого заступника голови Центрального правління УТОС Кіта С.В.

Окрім цього, було прийнято постанову від 29.09.2021№1-10-17 де зазначено про проведення перевірки діяльності ПОГ «Кременчуцьке УВП УТОС», директором якого є Гришин Ю.Ю., зокрема контроль за виконання даної постанови було покладено на першого заступника голови Центрального правління УТОС.

У відповідності до ст. 3 КЗпП України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором у фізичних осіб.

Законом України «Про громадські об`єднання» ч. 3 статею 1 передбачено, що громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Оскільки, Статутом організації не передбачено, порядок надання відпустки голові правління то варто вказати, що у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону про відпустку, право на відпустку мають громадяни, які перебувають у трудових відносинах із підприємствами незалежно від виду та галузевої приналежності та фізособами-підприємцями.

Щорічна відпустка є одним з важливих видів часу відпочинку працівників, протягом якого вони не виконують своїх обов`язків за трудовим договором. Період відпустки працівник може використовувати на свій розсуд. Він лише повинен так все розрахувати, щоб до моменту закінчення відпустки повернутись на підприємство, в установу, організацію і продовжити виконання роботи відповідно до трудового договору.

Вбачається, що у відповідності до статуту Голова Центрального правління має право видати накази, розпорядження, доручення та довіреності в межах своєї компетенції з різних напрямків роботи УТОС, керуючись діючим законодавством, цим статутом. Укладає договори, має право першого підпису фінансових документів, відкриває будь-які рахунки в банках, в тому числі валютні, від імені УТОС представляє його у відносинах з іншими юридичними та фізичними особам.

Окрім цього, передбачено, що у випадку проведення чергового або позачергового з`їзду обов`язки голови Центрального правління за рішенням пленуму ЦП покладаються на його першого заступника.

Тобто, суд прийшов до висновку, що перший заступник є особою, на яку, у випадку відсутності голови, можуть бути покладені обов`язки, що, на думку суду, не є порушенням, а тому суд вважає, що доводи позивача є необгрунтованими.

Вирішуючи даний спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем.

Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб.

Тобто, лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Отже, позивачем в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, не доведено факту порушення його прав та інтересів, винесенням наказу від 29.09.2021 №19в.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). У відповідності до частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не мо же ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Так, дослідивши обставини на які посилається позивач, суд прийшов до висновку, що позивачем позовні вимоги необґрунтовані, оскільки останній при викладені обставин не вказав, які саме норми законодавства були порушенні при покладенні обов`язків Голови правління на третю особу та яким чином були порушені права позивача в конксті заявлених ним вимог.

Також, суд вбачає, що позивач у будь-який спосіб намагається оскаржити рішення про його звільнення, яке вже було предметом розгляду та було встановлено, що порушень при звільненні останнього не виявлено, а тому даний позов спрямований лише на обхід рішень, які набрали законної сили.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши спір між сторонами з підстав, зазначених в позові, суд приходить до остаточного висновку про необґрунтованість і недоведеність позовних вимог позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», Голови Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Більчича Владислава Миколайовича, третя особа: Перший заступник Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» Кіт Сергія Васильовича про визнання недійсним наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.10.2022.

Суддя Т.Г. Ільєва