ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7760/22 Справа № 174/133/22 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення коштів на рахунках(суддя першої інстанції Борцова Алла Анатоліївна) , -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області суду з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення коштів на рахунках.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він з 2012 року є клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», став жертвою шахрайства з боку невідомої особи та непрофесійних дій працівників банку, в теперішній час зазнає переслідувань фінансового характеру з боку відповідача. 13.12.2021 року через сайт «OLX» він замовив рамки для вуликів, вартістю 1750 грн, зателефонувавши за зазначеним на даному сайті номером телефону НОМЕР_1 , після чого за домовленістю з продавцем, який вислав через додаток-месенджер «Вайбер» номер своєї банківської картки, він перерахував передоплату в розмірі 500,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 .

16.12.2021 року позивачу зателефонував продавець та повідомив, що офіс з продажу рамок для вуликів припинив свою діяльність через карантин і він бажає повернути йому передоплату. Продавець зазначив, що через додаток-месенджер «Вайбер» він надіслав позивачу посилання, за яким треба перейти для отримання передоплати. Позивач перейшов з надісланим посиланням та заповнив необхідне поле, куди ввів номер своєї картки НОМЕР_3 , який не є забороненим для повідомлення іншим особам, іншої інформації він не вводив.

Але в цей момент, в період часу з 13.год.12 хв. до 13 год.15 хв., на його телефон з мобільного додатку системи дистанційного обслуговування клієнтів «InternetBanking» Приват-24 надійшли смс-повідомлення від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в кількості 4-х штук з пропозицією підтвердити зняття коштів в розмірах 00,00 грн, 22796,00 грн, 13900,00 грн. та 9174,00 грн. з відкритого на його ім`я зарплатного карткового рахунку № НОМЕР_4 .

Ніяких підтверджень позивач не надавав, а одразу о 13-15 год. зателефонував на номер телефону клієнтської підтримки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 3700, повідомивши оператора про шахрайські дії відносно його банківських рахунків та заявивши вимогу про необхідність блокування всіх відкритих на його ім`я рахунків, після чого дев`ять разів розмовляв з оператором банку, який дзвонив йому з номера НОМЕР_5 .

Згідно банківської виписки з зарплатного карткового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на його ім`я, через інтернет-платформу для здійснення грошових переказів і онлайн-платежів з банківських карт «iPay.ua» на АЗС в м.Києві невідомою особою були незаконно здійснені два перекази в розмірі 9174,00 грн. та 13900,00 грн. на загальну суму 23074,00 грн., після чого вищезазначений картковий рахунок був заблокований працівниками банку.

Однак в цей період часу, вже після того, як позивач повідомив Банк про шахрайські дії з вимогою заблокувати всі рахунки, працівниками відповідача через «Приват-24» був створений Кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року та відкрита на його ім`я, без його згоди і відома, віртуальна кредитна картка «Універсальна» № НОМЕР_6 , на яку о 13 год. 17 хв. встановлений кредитний ліміт у розмірі 90000,00 грн., хоча на цей момент він кредитними коштами банку не користувався, заборгованості за кредитним договором не мав, а в кредитної картки «Універсальна» № НОМЕР_7 , відкритої на його ім`я, строк дії закінчився в вересні 2018 року.

В період часу з 13 год. 19 хв. до 13 год. 33 хв. невідомою особою через інтернет- платформу для здійснення грошових переказів і онлайн-платежів з банківських карт «iPay.ua» на АЗС в м.Києві було здійснено п`ять незаконних переказів кредитних коштів в розмірі 13900,00 грн. кожний, на загальну суму 69500,00 грн.

Вищезазначені факти підтверджуються випискою по картковому рахунку № НОМЕР_6 , скріншотами смс-повідомлень на 3-х сторінках, в тому числі скріншотом смс-повідомлення про встановлення кредитного ліміту в розмірі 900000,00 грн. на картку «Універсальна», яке надійшло на його номер телефону 16.12.2021 року о 13 год. 17 хв.

Ні він, ні уповноважені ним особи ніяких операцій з коштами, які знаходилися на кредитному і зарплатному рахунках, не здійснювали. Будь-яким третім особам інформацію щодо ПІН-коду, СW-коду та інших даних обмеженого доступу, які дозволяють здійснити доступ до кредитного рахунку № НОМЕР_6 та зарплатного рахунку № НОМЕР_4 , позивач не повідомляв.

В той самий день, 16.12.2021 року позивач виконав вимоги статті 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні», звернувшись з заявою до відділення поліції № 4 до Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м.Вільногірськ, вул. Степова, буд.8, про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, внаслідок чого 17.12.2021 року було зареєстроване кримінальне провадження за № 0000091, а також він був залучений до провадження як потерпілий. На даний час триває досудове розслідування за фактом шахрайських дій з його банківськими рахунками, відкритими в АТ КБ «ПриватБанк».

Також позивач ОСОБА_1 з метою досудового вирішення спору неодноразово звертався до відповідача із заявами про відновлення балансів на його рахунках, які були до вчинення шахрайських дій, а також про зупинення нарахування відсотків та пені за Кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, згоду на який він не давав, Однак відповідач жодних дій для відновлення його порушених прав не вжив, не повернув викрадені кошти на його рахунки, крім того, почав застосовувати до нього штрафні санкції як до боржника, нараховувати проценти та пеню на викрадені кредитні кошти, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року збільшується з кожним днем.

Відповідач надав письмову відповідь, в якій відмовив позивачу у поверненні коштів, звинувативши його в оформленні віртуальної кредитної картки і переказі коштів шляхом створення платежів в системі «Приват-24», вхід в який був здійснений нібито під його авторизацією.

Позивач вважає, що після того, як він перейшов за отриманим посиланням і з метою повернення здійсненої передоплати ввів номер своєї пенсійної картки, невідома особа в цей момент отримала доступ до його фінансового телефону, зламала його пароль для доступу до особистого акаунту «Приват-24» та ввійшла до цієї системи, уклавши Кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року і здійснивши незаконні перекази з зарплатного і кредитного рахунків, підтверджуючи паролями з надісланих смс-повідомлень. Позивач стверджує, що телефон весь час знаходився у нього, іншим особам він його не передавав.

Однак зі сторони Банку, на переконання позивача, має місце порушення норм цивільного законодавства України, спеціальних правових норм, зокрема Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 705 від 05.11.2014 року. Позивач повідомив відповідача про шахрайські дії на його рахунках о 13 год. 15 хв., а блокування відбулося не негайно після повідомлення, а о 13.год.45 хв., тобто через 30 хвилин, про що йому стало відомо від працівників Банку, через ці неправомірні дії відповідача, невідомою особою були здійснені незаконні перекази грошових коштів, тому він вимушений звернутися з позовною заявою до суду для захисту порушених прав і охороняємих законом інтересів.

Позивач ОСОБА_1 просив суд першої інстанції визнати кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та невідомою особою від імені ОСОБА_1 , про відкриття віртуальної кредитної картки № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_1 і встановлення кредитного ліміту у розмірі 90000,00 грн., недійсним з застосуванням наслідків його недійсності та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити кредитний ліміт на картковому рахунку НОМЕР_6 до того стану, в якому він був перед здійсненням неналежних переказів 16.12.2021 року; зобов`язати Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відновити залишок коштів в розмірі 23074,00 грн. на зарплатному картковому рахунку № НОМЕР_4 за Договором № SAMDNWFC3 від 04.02.2015 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , до того стану, в якому він був перед здійсненням неналежних переказів 16.12.2021 року.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним та відновлення коштів на рахунках, задоволені частково.

Визнано кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та невідомою особою від імені ОСОБА_1 , на підставі якого відкрито віртуальну кредитну картку № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_1 і встановлено кредитний ліміт у розмірі 90000,00 грн. недійсним.

Зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» відновити кошти в розмірі 23074,00 грн. на зарплатному картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 за Договором № SAMDNWFC3 від 04.02.2015 року, укладеним між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , тобто до стану, в якому він був перед здійсненням неналежних переказів 16.12.2021 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави 1984,80 грн. судового збору.

Із указаним рішенням суду не погодилось АТ КБ «ПриватБанк» та подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Так, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідальність за здійснення платіжних операцій повинен нести саме позивач, тому без розголошення ним пін-коду своєї карти, її номеру інша особа не має можливості здійснити жодної банківської операції.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить Дніпровський апеляційний суд скасувати рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; стягнути на користь Банку судові витрати.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року цивільна справа витребувана з суду першої інстанції.

26 жовтня 2022 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем та відповідачем отримана електронною поштою 01 листопада 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15листопада 2022 року справу призначено до розгляду.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 14.12.2022 року позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Малюк О.П. не з`явилися, надіслали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (а.с.249.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення представника відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволенюю не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається із частини 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», де на його ім`я відкрито зарплатний рахунок № НОМЕР_4 . 16.12.2021 р. в період часу з 13.14 до 13.15 год. позивач отримав смс-повідомлення про підтвердження списання з вказаного рахунку грошових коштів у загальному розмірі 23074,00 коп., про що о 13.15 год. повідомив працівників банку та заявив вимогу про блокування всіх відкритих на його ім`я рахунків, і таким чином, невідкладно повідомив банк про платіжні операції, що ним не виконувались, однак вже після цього, о 13.16 год. відповідачем був створений кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року, відкрита віртуальна кредитна картка № НОМЕР_6 на ім`я позивача ОСОБА_1 та встановлено кредитний ліміт у розмірі 90000,00 грн., з якої через Інтернет платформу для здійснення грошових переказів і онлайн-платежів з банківських карт ipay.ua* на АЗС в м.Києві 16.12.2021 р.було здійснено операції по зняттю грошових коштів в розмірі 13900,00 грн. п`ятьма транзакціями, всього на суму 69500,00 грн., і тільки після цього відкриті на ім`я позивача рахунки були заблоковані відповідачем: картковий рахунок № НОМЕР_6 - 16.12.2021 року 13:45:19, а картковий рахунок НОМЕР_4 - о 13:36:49 того ж дня.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що позивач приховав від суду, що він передав особисту конфедіційну інформацію третім особам, якими в подальшому і було знято кошти з його рахунку, Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам; саме позивач повинен нести відповідальність за здійснення платіжних операцій, є безпідставними, виходячи з наступного.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення N 705 про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року N 705 (далі - Положення N 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу.

Пунктами 7, 8 розділу VI Положення N 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення N 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Необхідно встановити обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції,

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.02.2021 року у справі № 711/11121/18, провадження № 61 - 12703св20.

Частиною 1 статті 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких достатніх та допустимих доказів того, що позивач сам сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, здійснені по рахунку позивача 16.12.2021 року, відповідачем суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на постанови Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15; постанови Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 564/678/15-ц; від 14 серпня 2019 року у справі № 317/2745/16-ц; від 18 вересня 2019 року у справі № 564/2153/16-ц; від 09 жовтня 2019 року у справі № 545/3918/16-ц є безпідставними, оскільки у вказаних вище постановах інші обставини справи.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що позивач не виконав пункт 6 розділу VI Положення № 705 та п. 14.6 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є безпідставними, оскільки кредитний договір № SAMDNWFC4 від 16.12.2021 року було фактично укладено вже після повідомлення позивачем відповідача про спроби несанкціонованого списання коштів з його рахунку та вимог щодо блокування рахунків і достатніх доказів укладення саме позивачем вказаного договору відповідачем не надано.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обгрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року і задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2022 року

Суддя: О.Д.Канурна