Провадження №6/369/183/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судового засідання Смушко К.В.,

представника заявника Тавлуй О.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Фурса М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Тавлуй Олега Миколайовича про заміну сторін виконавчого провадження та видачу виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту, -

встановив:

У серпні 2022 року представник АТ «Альфа-Банк» - адвоката Тавлуй Олег Миколайович звернувся до суду з заявою про заміну сторін виконавчого провадження та видачу виконавчого листа. Свої вимоги мотивував тим, що 22.11.2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі №369/10609/13 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту у розмірі 8 317 730,64 грн. та судового збору у розмірі 3 441 грн. 07.08.2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист на підставі рішення. 20.05.2015 року Відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Київської області відкрито виконавче провадження №47616420 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за договором кредиту у розмірі 8 317 730,64 грн. та судового збору у розмірі 3 441 грн.

Вказав, що 15.10.2019 року права та обов`язки від ПАТ «Укрсоцбанк» перейшли до АТ «Альфа-банк» на підставі припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-банк». Також вказав, що 22.06.2018 року стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» після ознайомлення з матеріалами ВП №47616420 стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30.07.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явив до Києво-Святошинської нотаріальної контори Київської області вимогу №12-83-43 до спадкоємців ОСОБА_3 30.07.1961 ІНФОРМАЦІЯ_2 та 27.11.2018 року було отримано відповідь, що претензія прийнята, однак станом на 17.11.2018 року свідоцтва про право на спадщину після майна померлого не видавались. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_3 вул АДРЕСА_1 , у житловому будинку на час відкриття спадщини, зареєстровані наступні особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 Лупу- ОСОБА_6 є дружиною боржника, а ОСОБА_1 є донькою боржника, а тому є спадкоємцями першої черги. 09.12.2021 року АТ «Альфа-банк» направлено вимоги на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , якими повідомлено, що 14 червня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту №18/064-КФ, а також було запропоновано спадкоємцям добровільно виплати зобов`язання ОСОБА_7 та повідомити про розмір (вид) спадкового майна прийнятого у спадщину. Вказані вимоги були проігноровані. Станом на дату звернення до суду рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2013 року не виконано.

Враховуючи викладене просили суд замінити стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника АТ «Альфа-банк». В межах майна прийнятого в спадщину замінити боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №369/10609/13 на правонаступників ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

07.09.2022 року на адресу суду надійшли заперечення від ОСОБА_1 вказала, що АТ «Альфа-банк» не має права вимоги до спадкоємців померлого боржника ОСОБА_3 , оскільки первісний кредитор АК «Укрсоцбанк» пропустив строк пред`явлення вимог до спадкоємців та втратив право вимоги. Управління державної виконавчої служби у Київській області листом від 30.05.2016 року та постановою про зупинення виконавчого провадження №7616420 від 27.05.2016 року, стосовно стягнення з ОСОБА_3 повідомлено АТ «Укрсоцбанк», що виконавче провадження зупинене у зв`язку зі смертю боржника 08.01.2016 року. АТ «Укрсоцбанк» не скористалось своїм правом, не пред`явило вимогу та в силу закону позбулося право вимоги. Твердження АТ «Альфа-банк» про те, що стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» дізнався про смерть боржника ОСОБА_3 тільки 22.06.2018 року не відповідають дійсності. Сторона стягувача не надає доказів своєчасного звернення кредитора до спадкоємців. Просила суд відмовити в задоволенні заяви.

27.09.2022 року на адресу суду надійшли пояснення від представника АТ «Альфа-банк» вказали, що 22.06.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №47616420 стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 . Стягувач невідкладно після отримання інформації про відкриття спадщини звернувся до Києво-Святошиської державної нотаріальної контори Київської області. Що стосується постанови про зупинення виконавчого провадження №74616420 від 27.05.2016 року, вказали, що постанова не доводить факту її отримання, постанова була направлена на адресу боржника ОСОБА_3 та доводить факт обізнаності спадкоємців про обов`язки спадкодавця. Постанова містить реквізити ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до яких вказано адресу на яку начебто направлено постанову, однак м. Київ, вул. Шота Руставелі, 11 поверх, 3 не є юридичною адресою яка зазначена у виконавчому листі та яка є юридичною особою стягувача. Всі документи виконавчого провадження повинні направлятися на адресу вказану у виконавчому листі, такою адресою є АДРЕСА_2 , вказана адреса не змінювалася до припинення банку як юридичної особи. Спадкоємці не зверталися ні до ПАТ «Укрсоцбанк», ні до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини. Фактично заявник дізнався про існування спадкоємців та наявність спадкового майна 01.12.2021 року з відкритих джерел, а саме ЄДРСР який містить інформацію про судову справу №364/7784/21, а також на сайті Мін`юст України наявний відкритий архів за результатом засідання Колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації. У зв`язку з вказаними обставинами, 09.12.2021 року та 10.02.2022 року АТ «Альфа-Банк» зверталися з листами №5419 та № 6212 до Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області де заведено спадкову справу №561/2016 з повідомленням про зміну кредитора та повідомлення спадкоємців про вказані обставини. Також 09.12.2021 року заявник звертався з листами № 5420 та № 5421 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в яких повідомив останніх про необхідність виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором. Також зазначили, що станом на дату направлення заяви виконавче провадження №47616420 відкрито та не закінчено.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засідання заінтересована особа та її представник з приводу задоволення вимог заяви заперечували, просили суд відмовити в задоволенні заяви.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення до суду не надходило.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2013 року позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк суму заборгованості по кредиту в розмірі 8 317 730,64 грн. та судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

07 серпня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення.

20 травня 2015 року держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Київській області Венгель Ю.Ю. було відкрито виконавче провадження № 47616420 на підставі виконавчого листа №2/369/4284/13 від 07.08.2014 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.10.2019 року АТ «Укрсоцбанк» припинено.

За загальновідомою інформацією встановлено, що 10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до витягу №29207402 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.04.2022 року вбачається, що АТ «Альфа-банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

15.10.2019 року права та обов`язки від ПАТ «Укрсоцбанк» перейшли до АТ «Альфа-банк» на підставі припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-банк».

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховним Судом України у постанові від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13 викладена правова позиція, згідно якої, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в частині заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа.

Щодо вимог про заміну боржника суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є боржником у виконавчому провадженні №47616420.

07 грудня 2016 року після смерті ОСОБА_3 була заведена Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області спадкова справа №561/2016 до майна померлого.

30.07.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» пред`явило до Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області претензію №12-83-43 до спадкоємців ОСОБА_3 .

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області № 3314/02-14 від 17.11.2018 року вбачається, що станом на 17 листопада 2018 року свідоцтва про спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 Лупу ОСОБА_8 не видавалися, при зверненні спадкоємців з питань оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріальна контора доведе до відома спадкоємців про наявність заяви-претензії.

09.12.2021 року АТ «Альфа-Банк» направило ОСОБА_1 лист №5420 яким було повідомлено, що ОСОБА_3 не виконав зобов`язань за договором кредиту №18/064-КФ від 14 червня 2007 року, у зв`язку з чим, станом на 08.01.2016 року заборгованість перед банком становила 1 612 426,57 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 08.01.2016 року становить 38 349 455,30 грн. Також просили повідомити про розмір (вид) спадкового майна прийнятого у спадщину з метою встановлення його вартості та задоволення вимого банку, а також запропоновано добровільно погасити заборгованість.

Також такий лист було направлено ОСОБА_4 за № 5421 від 09.12.2021 року.

Відповідно до листа відділу реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області №20-05/878 від 29 серпня 2022 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 за вищевказаною адресою значаться зареєстрованими особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12.10.2006 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05.10.2007 року по теперішній час; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.11.2009 року по теперішній час; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.11.2009 року по теперішній час.

Відповідно до інформації про виконавче провадження від 26.09.2022 року вбачається, що виконавче провадження 47616420 не завершено.

У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Частиною першою статті 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання по сплаті присуджених судовим рішенням грошових коштів входять до складу спадщини.

Положеннями ст. 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною третьою ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як було вище встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_3 проживали разом.

У справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заявили про відмову від прийняття спадщини.

Статтею 1282 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора, але в межах вартості майна, одержаного у ними спадщину.

Отже, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, а тому у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 22 січня 2020 року при розгляді справи № 306/2000/1 б-ц.

При вирішенні процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження суд з`ясовує наявність матеріальних і процесуальних підстав правонаступництва, а межі відповідальності спадкоємця визначаються державним виконавцем при виконанні судового рішення згідно вимог ЦК України та Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням того, що отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину у відповідності із статтею 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, то відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18).

Отже, обов`язок спадкодавця ОСОБА_3 щодо сплати заборгованості стягнутої рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2013 року (кредиторові) із спадкодавця за його життя, не припинився внаслідок смерті боржника і перейшов до його спадкоємців.

Встановивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідно до порядку, визначеного нормами ЦК України, прийняли спадщину, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни сторони виконавчого провадження боржника на його правонаступників.

Подібний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 2-2697/11 (провадження № 61-28147сво18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Посилання заінтересованої особи на те, що первісний кредитор пропустив строк пред`явлення вимоги до спадкоємців та втратив право вимоги, оскільки листом від 30.05.2016 року та постановою про зупинення виконавчого провадження було повідомлено стягувача про смерть боржника, є безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів справи вбачається, що лист з постановою були направлені на адресу ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: вул. Шота Руставелі, 11, поверх, 3, м. Київ, 01001, однак відповідно до копії виконавчого листа вбачається, що ПАТ «Укрсоцбанк» знаходиться за адреса: м. Київ, вул. Ковпака, 29.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи заява представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Тавлуй Олега Миколайовича про заміну сторін виконавчого провадження та видачу виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 258, 259, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Заяву представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката Тавлуй Олега Миколайовича про заміну сторін виконавчого провадження та видачу виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту - задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «Укрсобанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ЄРДПОУ 00039019) на його правонаступника АТ «Альфа-банк» (03150, м. Київ, вул. Васильківська, 100, ЄРДПОУ 23494714) у цивільній справі №369/10609/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту.

Замінити сторону (боржника) виконавчого провадження по цивільній справі № 369/10609/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостi за договором кредиту, із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на його правонаступників ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) в межах вартості майна прийнятого у спадщину.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ