Справа № 355/398/22
Провадження № 2/355/682/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Закомірної Ю. І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Хімтепломаш» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

06. 05. 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказав, що з 01. 01. 2006 року він працював у ВАТ «Хімтепломаш» першим заступником Генерального директора.

Наказом № 8а від 28. 06. 2011 року ВАТ «Хімтепломаш» перейменоване у ПАТ «Хімтепломаш», а Наказом № 5 від 27. 04. 2017 року перейменоване у приватне акціонерне товариство «Хімтепломаш».

31. 12. 2021 року він був звільнений з займаної посади згідно Наказу № 4 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

У день звільнення відповідач не здійснив з ним повний розрахунок, тож заборгованість щодо заробітної плати склала 82 947,88 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач і на теперішній час не розрахувався з ним, борг по заробітній платі не сплатив, просить стягнути з нього середній заробіток за затримку розрахунку в розмірі 25 443 грн. станом на день звернення до суду із розрахунку середньоденної заробітної плати 282,70 грн. х 90 днів.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги у повному обсязі і просить задовольнити, пояснив, що на даний час він не працевлаштований, і відповідач з ним не розрахувався.

Представник відповідача до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлявся належним чином та завчасно, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Наказом № 4 від 31. 12. 2021 року по приватному акціонерному товариству «Хімтепломаш» ОСОБА_1 звільнено з посади замісника генерального директора за згодою сторін на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вказана обставина підтверджена копією Наказу, завіреного печаткою відповідача, та копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Згідно оборотно - сальдової відомості по рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 станом на 31. 12. 2021 року йому належало до виплати 82 947,88 грн.

Позивач вказує на те, що вказана сума заробітної плати при звільненні йому виплачена не була, станом на теперішній час борг по заробітній платі не погашений.

У зв`язку з несвоєчасним розрахунком він просить стягнути з відповідача середній заробіток відповідно до ст. 117 КЗпП України в розмірі 25 443 грн.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виплата працівникові середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця.

Судом встановлено, що на день слухання справи розрахунок з ОСОБА_1 відповідач не здійснив, тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08. 02. 1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати», виходячи з кількості робочих днів за два місяця - 43 та середньоденної заробітної плати в розмірі 282,70 грн.

Враховуючи, що відповідач заперечень на позов не надав, відомості, викладені у позовній заяві, не спростував, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 21 ЗУ «Про працю», ст. ст. 94,116,117 КЗпП України, ст. ст. 12,13,258-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Хімтепломаш» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 82 947,88 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 25 443 грн. та судові витрати 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. А. Троценко