Справа № 450/2947/22 Провадження № 2/450/1577/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Слиш Любомира Теодоровича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив встановити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , а також визнати за ним право на земельну ділянку площею 0,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості згідно сертифікату серії ЛВ № 6232 в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_2 .

Мотивував позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшла згадана земельна ділянка. Зазначив, що на момент своєї смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним. 22 червня 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Слиш Л.Т. для оформлення спадкових прав, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини. Зауважив, що у встановлений строк не звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на спадщину у зв`язку з тим, що йому було невідомо про наявність спадкового майна. Вказав, що після смерті ОСОБА_2 він фактично вступив в управління спадщиною, несе тягар утримання вказаного майна, доглядає за ним. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 19 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних в ній.

29 вересня 2022 року від позивача до суду надійшла заява, якою він усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 30 вересня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 01 листопада 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Відповідач Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, явку повноважного представника не забезпечила, причини неявки такого суду не повідомила, однак 01 листопада 2022 року представник ОСОБА_3 подала до суду клопотання, у якому просила розгляд справи проводити за відсутності сторони відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Слиш Л.Т., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності або про відкладення судового розгляду не подав.

Оскільки в судове засідання не явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19 січня 2011 року Чишківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 03 травня 1988 року, вбачається, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача.

Як вбачається з довідки № 162 від 08 серпня 2022 року, виданої старостою Чишківського старостинського округу Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Фещин Н.В., на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невістка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Водночас, як зазначає позивач, що підтверджується наявними у справі доказами, він на момент смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно проживав з нею за адресою АДРЕСА_1 , а отже вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, підставі для встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини у суду відсутні.

Щодо позовної вимоги про визнання за позивачем права на згадану земельну ділянку слід зазначити наступне.

В обґрунтування даної позовної вимоги позивач покликається на те, що ОСОБА_2 за час життя набула право на земельну ділянку площею 0,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості.

До позовної заяви додано копію сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 6232, згідно якого ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,55 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Чишківської сільської ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 382 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, доказів на підтвердження невизнання або оспорювання права власності позивача на спадкове майно, як і відмови приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також втрати правовстановлюючого документу суду позивачем надано не було.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа не може звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно з огляду на відсутність спору про право.

Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, зокрема відмову приватного нотаріуса Слиш Л.Т. у вчиненні відповідної нотаріальної дії, на яку позивач покликається у своїй заяві, суду не надано.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13 81, 82, 89, 141, 259, 262, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 382, 1268, 1269 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.