Справа № 404/8909/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Дінеро», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В., про визнання виконавчого напису, вчиненого 23.09.2021 року приватним нотаріусом Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 30043, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості у розмірі 20499 грн.,таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис №30043 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості у розмірі 20499 грн. 19.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. на підставі виконавчого напису №30043 відкрито виконавче провадження №67183760 про стягнення з ОСОБА_1 та користь ТОВ "ФК "Дінеро" заборгованості в розмірі 20499 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, оскільки заборгованість щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса не має ознак безспірності на підставі невіроного розрахунку заборгованості, нормативно - правового акту, який визнаний судом нечинним, без повідомлення боржника про вчинення виконавчого напису, з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами від 22.02.2012 року №296/5.

За таких обставин, позивач вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам чинного законодавства, а тому просить визнати виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 30043,таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.01.2022 року задоволено заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову, а саме: вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67183760 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича від 23.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 30043, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості у розмірі 20499 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін, призначене судове засідання для розгляду справи по суті, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича (02068, м. Київ, просп. П. Григоренка, 15) належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, згідно яких вчинявся виконавчий напис № 30043 від 23.09.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» суми боргу в розмірі 20499 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 09.03.2022 року на електронну пошту суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у її відсутність, а позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення поштового відправлення (а.с. 63), причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 15.02.2022 року до суду надійшов лист, в якому він просить розглянути справу у його відсутність та в додатках до листа додано документи, які були витребувані ухвалою від 04.01.2022 року.

Приватний виконавець Золотарьова Т.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення поштового відправлення (а.с. 62), причини неявки не повідомила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталась.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 23.09.2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №30043, звернуто стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість за кредитним договором №AG4312662 від 11.03.2020 року у сумі 19849 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10500 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту становить 9349 грн. Також стягнуто з боржника на користь стягувача 650 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, а всього 20499 грн. (а.с. 65).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. від 19.10.2021 року на підставі виконавчого напису №30043, який виданий 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., відкрито виконавче провадження №67183760 про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість у розмірі 20499 грн. (а.с. 32-33).

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому, ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17) розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: Постановою N662 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14 постанову N 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 року та 04.04.2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі N 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову N 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким договір, укладений між ТОВ «ФК «Дінеро» тапозивачем, не являється, оскільки вчинений в електронній формі та прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 23.09.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

У разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 05.08.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.

Постановою від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17 Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Стаття 88 цього закону встановлює умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності виконавчий напис видається у межах цього строку.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Верховний Суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., не перевірив безспірність вимог стягувача, чим порушив ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки позивач у позовній заяві зазначив, що він не визнає суму заборгованості, яка нарахована стягувачем, жодних документів від стягувача щодо необхідності погашення заборгованості він не отримував. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження направлення стягувачем та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

Також приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 09.06.2021 року №9643 не врахував, що станом на 05 травня 2021 року Постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі є нечинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до п. 2 глави 12 Наказу від 22.02.2012 року № 296/5, виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Відповідно до положення ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто виконавчий напис не може існувати окремо від документу, який встановлює заборгованість та з приводу якої вчинено такий виконавчий напис. Відповідач жодного документу, який встановлював би заборгованість позивача не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі № 30043, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість у розмірі 20499 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з ТОВ «ФК «Дінеро» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3а), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (02068, м. Київ, просп. П. Григоренка, 15), приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чорновола, 43) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23.09.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі № 30043, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованість у розмірі 20499 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3а, ЄРДПОУ 41350844) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний