Справа № 175/4201/20
Провадження № 2/175/1209/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Гонти С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати угоду № 313648 від 15.03.2010, укладену між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «АВТО - ПРОСТО» (ідентифікаційний номер 35509011), недійсною. Визнати недійсним договір застави укладений між ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ТОВ «АВТО - ПРОСТО» ідентифікаційний номер 35509011, від 24.05.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим О.В. 24.05.2012 року за №263. Судові витрати покласти на Відповідача.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 15 березня 2010 року між Позивачем - ОСОБА_1 та Відповідачем - ТОВ «АВТО - ПРОСТО» укладено угоду №313648, та Додатки до угоди №1,2, які є невід`ємними частинами угоди. Так відповідно до Додатку №1 до Угоди 313648 ціна автомобіля ДЕУ Lanos складає 69600 грн. Вказана угода укладена в рамках створеної ТОВ «Авто Просто» в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Авто Так». Предметом за даною Угодою є надання учаснику послуг системи Авто Так, спрямованих на придбання автомобіля марки "ЗАЗ", модель "ДЕУ Lanos", вартістю 69600грн., із сплатою 120 внесків. Відповідно до Додатків №1, №2 до вказаної угоди, сторони погодили, що учасник системи сплачує: плату за послуги, пов`язані зі вступом до Системи-2580,48 грн.; щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ; щомісячний страховий платіж - 0,065%; плату за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ. Згідно з вимогами п.п. 2.2, 2.1.,2.3 ст. 2 Додатку №2 до Угоди, поточна ціна автомобіля зазначена у Додатку №1 до угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена АВТО ПРОСТО виробником на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових Повних внесків та інших платежів. АВТО ПРОСТО щомісяця надсилає рахунки на сплати. Положеннями п. 2.6 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, передбачено, що чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль. Як вбачається з додатку №1 до Угоди (графа графік внесків) Позивач зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків. На виконання умов указаної угоди за період часу з 15.03.2010 року по 09.06.2012 року позивач сплатив на користь відповідача 63982,36 грн. (шістдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят дві гривні 36 коп.)

27.04.2012 року між позивачем та відповідачем укладено Додаток №3 до Угоди №313648 від 15.03.2010 року, згідно якого загальна сума грошових зобов`язань, які учасника станом на день підписання цього Додатку за Угодою №313648 від 15.03.2010 року становить 121249,94 грн. На день підписання цього Додатку учасник сплатив 56369,26грн. Сума заборгованості учасника складає станом на день підписання цього Додатку складає 64880,68грн. 24.05.2012 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим О.В. зареєстрований договір застави, 263, відповідно до якого об`єктом обтяження є автомобіль легковий ЗАЗ ТF69YР, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , обтяжував товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Просто», код 35509011, 01601, м. Київ, вул.. Воровського, 24, корп.1, 3-й поверх, боржник ОСОБА_1 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; розмір основного зобов`язання 64881 грн.

23.06.2012 року ОСОБА_1 зареєстрував в Відділі РЕР ДАІ №3 ГУМВС України в Дніпропетровській області на своє ім`я транспортний засіб марки ЗАЗ ТF69YР, Тип: легковий-седан-В; номер шасі (кузова, рами) VIN - НОМЕР_2 ; повна маса 1595; маса без навантаження: 1095; Об`єм двигуна: 1498; колір: чорний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , та отримав свідоцтво про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 , з особливою відміткою: довідка-рахунок №ДПІ508865 від 23.05.2012р. ДПІ 508865 ОСОБА_2 має пр. корист. Таким чином, станом на дату реєстрації Позивачем автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_4 , сума яка, залишалась до сплати, складала 5617,64 грн. (п`ять тисяч шістсот сімнадцять гривень 16 коп.) з урахуванням ціни визначеної, відповідно до Додатку №1 до Угоди. В подальшому Позивач в період часу з 23.06.2012 року по 08.11.12 року сплатив на користь Відповідача 6606.23 грн., та таким чином повністю виплатив вартість автомобіля визначену Додатком №1 до Угоди. В період часу з 09.11.12 по 11.02.2017 року позивач сплатив на користь відповідача 73921,70 грн. (сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять одну гривню 70 копійок). 03 березня 2020 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/4046/18-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» заборгованість за угодою 313648 від 15 березня 2010 року у розмірі 45949грн.07 коп.

Позивач вважає, що його права, як споживача послуг, були порушені істотним дисбалансом інтересів сторін Угоди 313648 укладеної між ним та Відповідачем. Відповідачем здійснено фінансову діяльність без відповідної ліцензій, а отже Угоди 313648 є недійсною. Сторонами не було дотримано вимогу про нотаріальне посвідчення договору. Аналізуючи пункти оскаржуваної Угоди можна дійти висновку, що даний правочин по своїй суті спрямований на захист інтересів лише лізингодавця і на звуження його відповідальності, що свідчить про суттєвий дисбаланс між правами та обов`язками сторін, а наявність механізму зміни вартості платежів та розміру предмета лізингу тільки лізингодавцем слугує лише цьому підтвердженням, оскільки позбавляє лізингоодержувача будь-яким чином впливати на зміну істотних умов договору, що свідчить про недійсність укладеного правочину. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання.

Відповідач ТОВ «Авто Просто» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що просить відмовити в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. 15.03.2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 була укладена Угода №313648 та підписані Додатки 1, 2, які є невід`ємними частинами угоди, з метою отримання автомобіля Lanos базової комплектності через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак. Дана система полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати високої вартості (автомобіль), та через механізми, встановлені Угодою, забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років. Підпис Учасника в Угоді стоїть поряд із текстом наступного змісту: Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника АВТО ПРОСТО, уважно прочитав та зрозумів Угоду та всі Додатку до неї, що засвідчує своїм підписом. Даний факт є свідченням обізнаності позивача як відносно предмету Угоди, так і щодо його прав та обов`язків за Угодою. 23.05.2012 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки ЗАЗ Lanos ТF69YР, 2012 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ) та зареєстрував його на своє ім`я (д.н.з НОМЕР_4 ). Таким чином відповідач виконав свої зобов`язання щодо забезпечення отримання ОСОБА_1 у власність автомобіля. ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні Чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні Внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 (ста двадцяти) щомісячних повних внесків.

Починаючи з березня 2017 року, ОСОБА_1 припинив виконувати зобов`язання за Угодою - припинив сплачувати щомісячні Повні внески, у зв`язку з чим, станом на сьогоднішній день, у позивача існує заборгованість за Угодою. Таким чином, Угоду та додатки до неї, на підставі якої діють сторони, укладено 15.03.2010 року, а Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, затверджені Розпорядження №1676 від 09.10.2012 року Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг, набрали чинності 12.11.2012 року, що виключає можливість наявності Ліцензії на право надання фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах, на дату укладення Угоди. Також зазначають, що позивач у позові не вказав на жодну статтю угоди, яка на його думку є несправедливою.

Також, представником відповідача 03.02.2021 року було подано заяву про застосування позовної давності.

Ухвалою суду від 09.12.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 та позивач звернулися до суду із заявою, у якій просили розглянути справу за відсутності сторони позивача. Позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, у відзиві наданому суду просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 березня 2010 року між - ОСОБА_1 та ТОВ «АВТО - ПРОСТО» укладено угоду №313648. Статтею 1 Договору №313648 передбачено, що предметом угоди є надання Учаснику послуг системи АвтоТак,спрямованих на придбання автомобіля. Угода укладається шляхом підписання сторонами Угоди, Додатку №1 та Додатку № 2, які є невід`ємною частиною Угоди.

Відповідно до ст. 10 Угоди, підписання цієї Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника Авто Просто, уважно прочитав та розумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом. Предметом за даною угодою є Автомобіль ДЕУ Lanos, ціна Автомобіля - 69600,00 грн., зі сплатою 120 внесків. Відповідно до Додатків №1, №2 до вказаної угоди, сторони погодили, що учасник системи сплачує: плату за послуги, пов`язані зі вступом до Системи-2580,48 грн.; щомісячний цілий чистий внесок (частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля) - 0,8333 %; щомісячний внесок в оплату послуг, що включає також формування груп клієнтів системи та здійснення організаційних дій для придбання автомобіля - 0,5% + ПДВ; щомісячний страховий платіж - 0,065%; плату за отримання автомобіля (одноразовий платіж, що підлягає сплаті учасником, якому було надано право на отримання автомобіля) - 3% + ПДВ.

Згідно з вимогами пунктів 2.1., 2.2, 2.3 статті 2 додатку N 2 до Угоди, поточна ціна автомобіля зазначена у додатку N 1 до Угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена ТОВ "Авто Просто" виробником на день укладення угоди. Поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку складових повних внесків та інших платежів. ТОВ "Авто Просто" щомісяця надсилає рахунки на сплату. Положеннями пункту 2.6 статті 2 додатку № 2 до Угоди, чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля.

Згідно положень пп.8.2.1.4 п.8.2 ст.8 Додатку №2 до Угоди №313648, відповідачем ОСОБА_1 було надано позивачу ТОВ «Авто Просто» гарантію забезпечення виконання ним зобов`язань за Угодою.

24.05.2012 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Віхровим О.В. зареєстрований договір застави, 263, відповідно до якого об`єктом обтяження є автомобіль легковий ЗАЗ ТF69YР, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 , обтяжував товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Просто», код 35509011, 01601, м. Київ, вул.. Воровського, 24, корп.1, 3-й поверх, боржник ОСОБА_1 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; розмір основного зобов`язання 64881 грн.

23 травня 2012 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль марки ЗАЗ «Lanos» ТF69Y, 2012 року випуску (кузов № НОМЕР_2 ) та зареєстрував його на своє ім`я, державний номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_1 в свою чергу, зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (щомісячні чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні внески в оплату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

На виконання умов Угоди у період з 15 березня 2010 року до 14 лютого 2017 року позивач сплатив на користь відповідача 68655,63 грн. внеску в оплату вартості авто, що підтверджується розрахунком платежів ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Підпис Учасника в Угоді стоїть поряд із текстом що є свідченням обізнаності Позивача як відносно предмету Угоди, так і щодо його прав та обов`язків за Угодою.

Щодо невідповідності умов Угоди Ліцензійним умовам, слід вказати наступне.

02.06.2011 Верховною Радою України було Прийнято Закон України № 3462-IV від 02.06.2011 «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг», яким до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» були внесені зміни до ч.1 ст.4 та вказану статтю було доповнено пунктом 11-1 такого змісту: Фінансовими послугами вважаються такі послуги: адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. Відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» фінансова діяльність ліцензується.

Вказаний Закон № 3462-IV від 02.06.2011 набув чинності 09.01.2012.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України № 3462-IV від 02.06.2011, фінансові установи зобов`язані протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність у відповідність із вимогами цього Закону.

Таким чином, законодавець надав фінансовим установам, що надають послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, термін в один рік, починаючи з 09.01.2012, для того, щоб отримати ліцензію на здійснення своєї діяльності.

Крім того, п.4 Прикінцевих положень Закону України № 3462-IV від 02.06.2011 зазначено наступне: «Спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у шестимісячний строк з дня опублікування цього Закону розробити та затвердити ліцензійні умови здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах».

Розпорядження Нацкомфінпослуг №1676 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах» було прийнято лише 09.10.2012, а набрало чинності 12.11.2012 (з дня опублікування).

На виконання вимог Закону про необхідність отримання ліцензії на надання фінансових послуг, 15.01.2013 ТОВ «АВТО ПРОСТО» отримало ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 198421 від 15.01.2013.

На час укладення спірного договору, здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, діючим законодавством не передбачалося за наявністю ліцензії.

Судом встановлено, що умови укладеної між сторонами угоди та додатки до неї містять детальний опис послуг, що надаються ТОВ "Авто Просто", із визначенням поточної ціни автомобіля та інших платежів, порядку зміни ціни, вибір марки та моделі автомобіля і процедури його отримання.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Позовна заява містить посилання на положення статті 18 та 19 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому, позовна заява не містить викладення обставин, які, на думку позивача, свідчать про несправедливі умови спірного договору, які саме умови договору він вважає несправедливими, і які обставини свідчать про необхідність застосування положень ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Стаття 19 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За приписами частин першої, другої статті 19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Пунктом 7 частини третьої 19 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, під час укладення оспорюваної угоди з додатками до неї ОСОБА_1 та ТОВ "Авто Просто" погодили всі істотні умови, в тому числі щодо порядку, строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля учасником. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що під час укладення договору ТОВ "Авто Просто" ввело його в оману, не надавши інформації про умови угоди у повному обсязі.

Таким чином, дослідивши вищезазначену угоду, суд прийшов до висновку, що посилання та твердження позивача на нечесну підприємницьку практику та несправедливі умови договору - не знайшли свого підтвердження. Даний договір відповідає вимогам закону, а тому правових підстав для його визнання недійсним, що передбачені статтями 203 та 215 Цивільного кодексу України, а саме - невідповідності його вимогам Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні.

Позивач не довів, що умови оспорюваної угоди та додатки до неї призводять до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, не відповідають умовам ринку, обраному порядку придбання автомобіля, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за статтею 10 ЦПК України.

Позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним договору застави. Оскільки суд не встановив правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним за обставин, зазначених у позовній заяві, правові підстави для визнання договору застави також відсутні.

Представник відповідача надав заяву про застосування строку позовної давності.

За змістом статей 256, 261 і 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність порушеного права чи інтересу позивача, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та визнання недійсним договору - відмовити.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік