Справа № 697/2679/21
Провадження № 2/697/13/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Колісник Л.О.,

за участі секретарів судового засідання - Титар Ю.В, Васянович Ю.В., Десятник О.А.,

представника позивача - Гречкосій А.В.,

представника відповідача - адвоката Хорошун О.В.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2021 ТДВ "СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» суму відшкодування шкоди у розмірі 124583,07 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Позов обгрунтований тим, що 29.05.2020 між позивачем та ТОВ «БУДІНЖ-С» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № CLAU-17744 щодо автомобіля Toyota LC200 4.5D Premium, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

06.11.2020 за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, 21 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 , транспортного засобу Scoda Superb, реєстраційний номер НОМЕР_3 та транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 .

01.12.2020 постановою Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Тобто, ОСОБА_2 є винним у спричиненні пошкоджень Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 .

08.12.2020 до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся директор ТОВ «БУДІНЖ-С» у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до Договору.

18.12.2020 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту від 16.12.2020, рахунку від 19.11.2020, звіту про оцінку КТЗ від 08.12.2020 здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 124583,07 грн. згідно платіжного доручення від 18.12.2020.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні: потерпілий передав страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди за пошкодження автомобіля Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до схеми ДТП від 06.11.2020 та довідки про ДТП, винуватець ДТП ОСОБА_2 мав страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв до 12.01.2021, страхова компанія WR Berkley, власник тз Kacinskas Silvijus (Литва, м. Вільнус).

14.01.2021 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» звернулося в МТСБУ з заявою про здійснення регламентної виплати.

МТСБУ надано відповідь, що відповідно до повідомлення Бюро Литви було відсутнє страхове покриття на дату ДТП 06.11.2020 на транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

На повторне звернення позивача до МТСБУ щодо перевірки інформації по цьому транспортному засобу в Бюро Германії, надано відповідь про те, що транспортний засіб не був зареєстрований на території Німеччини, а фотокопія документу, схожого на «Зелену карту» - фальшивий.

Т обто на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована.

На підставі ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, яку ОСОБА_2 отримав 27.08.2021. Відповідач не здійснив відшкодування завданої шкоди, вирішити спір в досудовому порядку не вдалося, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 19.01.2022 справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 03.05.2022 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Розгляд справи відкладався неодноразово за клопотанням представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, через технічні причини та для надання учасникам рівних можливостей для подання клопотань та заперечень, їх ознайомленням з клопотаннями та запереченнями іншої сторони.

Відповідач та представник відповідача не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

27.05.2022 від МТСБУ надійшло пояснення, в якому зазначив, що відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка ним володіє. На загальних підставах відшкодовується шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Тобто, нести відповідальність в ДТП має нести винна особа. МТСБУ згідно п.41.2. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовує заподіяну шкоду у разі: недостатності коштів та майна страховика - члена МТСБУ, що визнаний банкрутом, ліквідований; власниками транспортних засобів, власники яких надали уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат «Зелена карта», виданий страховиком членом МТСБУ, якщо страховик не відшкодував шкоду; транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого було видано страховий сертифікат «Зелена карта», що діяв на день ДТП. За заявою Позивача було здійснено запити до Моторних Бюро країн, де нібито видавався сертифікат та до самого Страховика, який видавав страховий сертифікат на номерний знак НОМЕР_4 . Відповідні Моторні Бюро не підтвердили дійсність сертифікату D/5182/5К51879025, який надано відповідачем, згідно відповіді Страховика за державним номером ВRF820 ними було застраховано інший транспортний засіб. Так як, на момент настання ДТП і відповідача не було жодного діючого договору страхування, він керував незабезпеченим транспортним засобом, він несе відповідальність за нанесену шкоду у повному обсязі.

04.08.2022 від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнають, оскільки позов подано до неналежної особи, просять у задоволені позову відмовити. Позов подано до ОСОБА_2 , а постанову, на яку посилається позивач у позові як на підставу стягнення шкоди прийнята відносно ОСОБА_3 , що є зовсім іншою особою, ніж зазначена у позові. Матеріали справи, а саме: довідка про дорожньо-транспортну пригоду від 14.12.2020, заява про здійснення регламентної виплати від 14.01.21, вимога про страхове відшкодування від 27.08.2021 містять інші імена винної особи, ніж ім`я Позивача. Також у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК заявила про стягнення понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, докази про які подасть протягом п`яти днів після прийняття рішення.

27.09.2022 представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без її участі, просить відмовити у задоволені позову, стягнути судові витрати та приєднати до матеріалів справи договір про правову допомогу та ордер від 27.09.2022 у зв`язку з граматичною помилкою в попередньому ордері виданому на ім`я ОСОБА_2 .

27.09.2022 надійшло клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про розгляд справи без їх участі.

21.10.2022 від представника позивача надійшло заперечення на клопотання представника відповідача, в якому вона просить не враховувати аргументи, викладені у клопотанні, оскільки такі мають викладатися лише у заяві по суті. Відзив представник відповідача у встановлені строки не подала, а заяви та клопотання є заявами з процесуальних питань, тому суд не може брати аргументи, викладені в них. Зазначає, що на дату написання клопотання представника відповідача про стягнення витрат на професійну допомогу у сумі 12454 грн., жодного засідання не відбулося, справа є малозначною та не визначається особливою складністю, а тому така сума є неспівмірною і задоволенню не підлягає. Також зазначає, що у клопотанні про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача не зазначено повне ім`я особи, що подала клопотання та підставу його подання. Посилання представника відповідача на те, що в постанові Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2020 зазначено ОСОБА_3 , а не відповідача ОСОБА_2 при цьому договір про правову допомогу укладений адвокатом з ОСОБА_2 , а всі клопотання подані в інтересах ОСОБА_2 , тобто не тієї особи, з якою укладено договір. Також у постанові Святошинського районного суду м. Києва від 01.12.2020 допущена описка, про виправлення якої представником позивача подано заяву. Представник позивача заперечує проти клопотання про розгляду справи за відсутності Відповідача та його представника та просить не брати до уваги аргументи відповідача та розглянути справу за позовною заявою та додатками та поясненнями МТСБУ з додатками.

05.12.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача і стягнення витрат на правову допомогу. У задоволені позову просить відмовити оскільки позовні вимоги подано не до особи, відносно якої складено матеріали про адміністративне правопорушення, та яка в подальшому притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 , відповідачем же зазначений ОСОБА_2 . Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, а також врахувати, що нею подано заяву про виправлення описки у постанові, проте відповідної постанови суду не надано. Суд по суті рішення не прийняв, хоча подавалися заяви про розгляд справи без участі сторін, приймаючи необґрунтовану сторону Позивача для збирання доказів. Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

08.12.2022 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи постанови про виправлення описки.

В судовому засіданні 12.12.2022 представник відповідача підтримала надані письмові пояснення, Пояснила, що після ознайомлення з матеріалами справи їй стало відомо про подання до суду представником позивача заяви про задоволення позову та про виправлення описки в постанові Святошинського районного суду м. Києва про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 . Постанова, яка не направлена відповідачу та його представнику як доказ, є неналежним доказом, який поданий з порушенням строків подання доказів, передбачених ст. 84 ЦПК України. Оскільки провадження у справі відкрито ухвалою суду від 21.01.2022 і судове засідання призначено на 16.02.2022, і до цього часу позивач не надав докази разом із позовом. Клопотань представник позивача щодо неможливості подання доказів не заявляла, а матеріали справи постійно містять помилку в імені та по батькові відповідача. Тому постанова, яка не направлена відповідачу не може бути врахована судом як доказ. Просить надати перерву для ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання 22.12.2022 представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судові засіданні не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Хорошун О.В.

В судове засідання 22.12.2022 представник відповідача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та представника відповідача і стягнення витрат на правову допомогу. У задоволені позову просить відмовити оскільки позовні вимоги подано не до особи, відносно якої складено матеріали про адміністративне правопорушення, та яка в подальшому притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 , відповідачем же зазначений ОСОБА_2 . Представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, а також врахувати, що нею подано заяву про виправлення описки у постанові, проте відповідної постанови суду не надано. Суд по суті рішення не прийняв, хоча подавалися заяви про розгляд справи без участі сторін, приймаючи необґрунтовану сторону Позивача для збирання доказів. Посилається на ст. 12, ч.1,2.ст. 13, 76, 77-80, 81, 83 ЦПК України. Зазначає, що не було дотримано при розгляді справи судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача витрати на правову допомогу.

У судове засідання 22.12.2022 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника.

Враховуючи пояснення сторін, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вивчивши докази в порядку їх дослідження в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 06.11.2020.

Відповідно до Постанови Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2020, яка набрала законної сили 11.12.2020, та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.10.2022 про виправлення описки у постанові від 01.12.2020, ОСОБА_3 визнано виним за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді 340 грн. штрафу. Судом встановлено, що ОСОБА_3 06.11.2020, приблизно о 10.25 год. на пр. Ак.Палладіна, 21 в м. Києві, керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_4 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_5 , водій ОСОБА_4 , автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_3 , водій ОСОБА_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п.12.1, 13.1.ПДР.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі відповідача, як водія транспортного засобу, яким порушені правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля марки "Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «БУДІНЖ-С».

Відповідно до схеми ДТП та довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 723862 дорожня транспортна пригода 06.11.2020 о 10.25 сталася за участю транспортних засобів Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «БУДІНЖ-С», під керуванням ОСОБА_4 , Scoda Superb, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 . Вказані також механічні пошкодження транспортних засобів. Так, автомобіль Toyota LC200 4.5D Premium, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження задньої центральної частини, задньої лівої частини.

Відповідно до копії договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № CLAU-17744 від 29.05.2020 між ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «БУДІНЖ-С» застраховано транспортний засіб - автомобіль марки Toyota LC200 4.5D Premium, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_6 . Страхова сума - 1900000,00 грн., договір діє з 29.05.2020 до 28.05.2021 (а.с.5-11, 13).

На час укладення договору по забезпеченому транспортному засобу пошкоджень не виявлено, що підтверджується актом огляду транспортного засобу від 29.05.2020 (а.с.12).

Заяву про виплату страхового відшкодування подано представником ТОВ «БУДІНЖ-С» 08.12.2020 (а.с.41).

Згідно копії страхового акту ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» №7847 від 16.12.2020 дорожньо-транспортна пригода від 06.11.2020 визнана страховим випадком, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Toyota LC200 4.5D Premium, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 становить 124583,07 грн. (а.с.42-43).

Вартість відновлюваного ремонту забезпеченого транспортного засобу, його обґрунтованість підтверджується письмовими доказами, зокрема: рахунком ТОВ «Віді Автострада» від 19.11.2020 на 124583,07 грн., актом огляду ТЗ від 13.11.2020, ремонтною калькуляцією №9999 від 06.11.2020, звітом про оцінку колісного транспортного засобу від 06.12.2020 з фото додатками до нього.

Як вбачається з копії платіжного доручення № 5466 від 18.12.2020 ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» сплатило ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» страхове відшкодування згідно страхового акту СТ-7847 від 16.12.2020 за ТОВ «БУДІНЖ-С» за ремонт транспортного засобу д/н НОМЕР_2 в сумі 124583,07 грн.

Копією акта виконаних робіт від 13.01.2021 між ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» та ТОВ «ВІДІ АВТОСТРАДА» підтверджується виконання ремонтних робіт автомобіля Toyota LC200, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з копією заяви про здійснення регламентної виплати ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» від 14.01.2021 на адресу МТСБУ зазначається про необхідність відшкодування 124583,07 грн. (а.с.46).

Зі змісту листів МТСБУ від 28.01.2021, 22.02.2021 МТСБУ вбачається, що відповідно до повідомлення Бюро Литви було відсутнє страхове покриття на дату ДТП 06.11.2020 на транспортний засіб Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_4 . З Бюро Германії надано відповідь про те, що транспортний засіб не був зареєстрований на території Німеччини, а фотокопія документу, схожого на «Зелену карту» - фальшивий.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно з ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За вимогами ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Під час розгляду справи відповідачем та представником відповідача розмір шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 06.11.2020 в результаті пошкодження автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_5 , та вартості відновлювального ремонту цього автомобіля не заперечується.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, (провадження № 14-176цс18) у пунктах 68-70 зроблено такий висновок, що ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь відшкодування шкоди ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» посилалося на положення статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Також не встановлено належність відповідача до категорії осіб, передбачених п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за яких відшкодування збитків від ДТП, винуватцями якого є такі особи, проводиться МТСБУ.

Крім того, враховуючи відповіді Бюро Литви та Німеччини щодо відсутності забезпечення цивільної відповідальності водія транспортного засобу Renault Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_4 , суд дійшов висновку, що на дані правовідносини не поширюються п.40.2. та пп.а), б), в) п.41.2. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За таких обставин, та у відповідності до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України відповідальність за шкоду завдану при ДТП несе саме відповідач.

Оцінюючи інші аргументи сторін, суд зазначає наступне.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2020 у справі № 759/20189/20, з урахуванням постанови Святошинського районного суду м.Києва від 19.10.2022 у справі № 759/20189/20, ОСОБА_2 , визнано винним за ст.124 КУпАП, що стало підставою для покладення на нього відповідальності за шкоду внаслідок ДТП.

Технічна помилка чи описка, допущена і рішенні суду при написанні імені відповідача не змінює саме судове рішення. Крім того, така помилка виправлена на час розгляду справи. Суд зазначає, що постанова, якою виправлено описку в судовому рішенні, не є новим доказом, оскільки не встановлює нові обставини, а лише усуває помилки в судовому рішенні, ухваленому по суті.

Не змінюють та не нівелюють право відповідача на правничу допомогу технічні помилки, допущені представником відповідача при поданні заяв, клопотань та доказів на підтвердження повноважень, які в подальшому були частково усунуті представником відповідача.

У зв`язку з цим, аргументи сторін щодо неможливості врахування заяв, клопотань та доказів, які містять технічні помилки, які в подальшому були усунуті, суд вважає необгрунтованими, оскільки технічні помилки чи описки, а так само їх виправлення, не змінюють зміст правовідносин. Документи, якими усуваються технічні помилки та описки не є новими доказами, оскільки по своїй суті мають інше смислове навантаження та виконують інше завдання ніж ті , які підпадають під критерії ст. ст. 76- 86 ЦПК України.

Суд також зазначає, що принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд виходить з того, що захищене ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи аргументи представника відповідача щодо затягування справи і надання нерівних можливостей при подачі доказів, суд зазначає наступне.

Надання права комусь із сторін подати заяви чи клопотання з аргументами щодо предмету спору і не надання іншій стороні можливості відреагувати на такі аргументи - стало б свідченням порушення принципу рівності сторін.

Заяв про відвід судді через порушення цього принципу, чи з будь-яких інших підстав, сторонами не подавалися.

Тривалість розгляду справи пов`язана з її особливостями та наданням права учасникам висловлювати свої доводи та міркування, клопотання та заперечення.

Оскільки учасники свої аргументи протягом розгляду справи в більшості висловлювали в письмових заявах та клопотаннях, суд, дотримуючись принципів цивільного судочинства, в т.ч. рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальності сторін, надавав можливість усім учасникам подавати заяви, клопотання, ознайомлюватися з поданням та аргументами іншої сторони, забезпечуючи право кожного з учасників коментувати чи спростовувати їх. Наданим правом учасники в повній мірі скористалися, в т.ч. подавши заяви, клопотання та заперечення, а також документи, що свідчать про виправлені технічні помилки в доказах, поданих ними раніше, зокрема: позивачем - постанови про виправлення описки в постанові Святошинського районного суду м.Києва від 01.12.2020 у справі № 759/20189/20, а представником відповідача ордер в новій редакції з правильним написанням прізвища, ім`я та по батькові відповідача.

Враховуючи фактичні обставини справи та подані сторонами докази суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2270,00 грн судового збору, вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Докази на підтвердження звільнення відповідача від сплати судового збору суду не подані.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ суму відшкодування шкоди у розмірі 124583 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 07 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ сплачений судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ», ідентифікаційний код в , адреса місцезнаходження: 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, 56.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 21647131, адреса місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8.

Повне рішення суду складено 27.12.2022.

Головуючий Л . О . Колісник