Справа № 344/8736/21
Провадження № 22-з/4808/28/22
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
03 травня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючого (суддя-доповідач) Девляшевського В.А.,
суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,
секретаря Петріва Д.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» про захист прав споживачів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року,
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 26 серпня 2021 року за нововиявленими обставинами відмовлено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року - без змін.
15 квітня 2022 року представником КП «Івано-Франківськводоекотехпром» - адвокатом Кузь А.П. подано заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.
Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про розгляд питання в судовому засіданні, необхідність розгляду заяви з викликом учасників справи відсутня. Разом з тим копію заяви було направлено позивачу та роз`яснено йому право подати до суду апеляційної інстанції свої міркування або заперечення стосовно стягнення на користь відповідача судових витрат.
У своєму запереченні ОСОБА_1 посилається на те, що приписами ЦПК України не передбачено розподілу між сторонами витрат на правничу допомогу адвоката при перегляді в апеляційному порядку судових рішень першої інстанції. Заяву про стягнення судових витрат адвокат в порушення процесуальних норм зробив не до закінчення судових дебатів, а після постановлення ухвали. Подані копії договору про надання правової допомоги, додатку до нього та акту виконаних робіт не вважає належними доказами при вирішенні питання. На думку ОСОБА_1 , оскільки він звільнений від сплати судових витрат відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», то на нього також не можуть бути покладені витрати за надання правничої допомоги іншій стороні.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Як передбачено статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Підставою для відшкодування відповідних судових витрат, в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу, є довіреність або ордер, виданий згідно Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», детальний опис робіт (наданих послуг), а також відповідні докази на підтвердження таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено клопотання про стягнення з апелянта витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції та в подальшому надано відповідні докази.
Зі змісту цих доказів вбачається, що правнича допомога КП «Івано-Франківськводоекотехпром» при розгляді справи в суді апеляційної інстанції полягала в опрацюванні апеляційної скарги, складанні відзиву на апеляційну скаргу та участі в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Оскільки при ухваленні апеляційним судом постанови від 11 квітня 2022 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подана представником відповідача заява про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення.
З опису послуг, зазначених в акті №2 до договору про надання правової допомоги №1885/п від 19.01.2022, вбачається, що розмір гонорару (виплати) адвокатського об`єднання за надання правової допомоги згідно даного акту становить 2 481,00 грн.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно заяви адвоката, апеляційний суд враховує загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для позивача.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, під час апеляційного перегляду даної справи відзив на апеляційну скаргу не був взятий апеляційним судом до уваги, оскільки поданий поза процесуальними строками, відтак залишений без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України. А тому заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в частині відшкодування витрат за складення та подачу відзиву не підлягає задоволенню.
Крім того, при вирішенні питання про співмірність витрат на правничу допомогу в апеляційному суді, суд враховує, що юридичний супровід справи адвокатом Кузем А.П. розпочався ще на стадії розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Стосовно заявлених до стягнення витрат за участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі витрати пов`язані з розглядом справи, підтверджуються належними доказами, зокрема протоколом судового засідання від 11 квітня 2022 року.
Посилання ОСОБА_1 , на те, що він звільнений від сплати витрат на правову допомогу, є безпідставним.
Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та беручи до уваги те, що він як споживач звільнений від сплатити судового збору, проте не звільнений від сплати інших судових витрат, а тому понесені відповідачем витрати на правову допомогу при розгляді справи судом апеляційної інстанції підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
Вищенаведене узгоджується із правовим висновком викладеним Верховним Судом у у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 567/517/17.
Відтак, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, ціни позову, обсягу виконаної адвокатами роботи, заперечення апелянта щодо їх відшкодування, колегія суддів вважає, що зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у 2 481,00 грн належним чином не обґрунтований та неспівмірний з наданими стороні справи послугам, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та стягнення на користь КП «Івано-Франківськводоекотехпром» з ОСОБА_1 1 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідатиме критерію розумної необхідності цих витрат.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву представника Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Головуючий В.А. Девляшевський
Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин