КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/1856/18 Головуючий у 1-й інст. - Кіхтенко С.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7651/2022 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Кулікова С.В.

при секретарі Загородній С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу директора Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» - Пирятинського Юрія Володимировича на рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» про витребування земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» про витребування земельних ділянок.

Посилалась на те, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок: площею 2,1968 га, з кадастровим номером: :02:004:0035, що належить позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 284843, виданого 11 вересня 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 00023 та площею 2,979 га, з кадастровим номером: :02:003:0001, що належить позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 746646, виданого 17 грудня 2009 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, що розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказані земельні ділянки незаконно вибули з володіння і розпорядження позивача з вини відповідача ПОСП «Іванівське», оскільки від імені позивача 15 серпня 2013 року було укладено і кимось підписано з відповідачем два договори оренди вказаних земельних ділянок про передачу їх в оренду відповідачу, що були зареєстровані 23 травня 2017 року КП «Центр розвитку інвестицій Васильківського району».

Про вказану оренду землі позивачу стало відомо у вересні 2018 року, коли представник відповідача запросив позивача отримати орендну плату і з цього часу позивач дізналася, що вказана земля перебуває в оренді відповідача. Оскільки жодних договорів оренди вона не підписувала, державна реєстрація вказаних договорів була проведена без її відома, тому оскаржувані договори не можуть вважатися такими, що набрали чинності та є укладеними.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено.

Зобов`язано Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Іванівське» усунути порушення прав у володінні і користуванні двома земельними ділянками, витребувавши їх, які належать ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки: земельну ділянку, площею 2,1968 га, з кадастровим номером :02:004:0035, належну позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 284843, виданого 11 вересня 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 00023 та земельну ділянку, площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, належну позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 746646, виданого 17 грудня 2009 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, що розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду представник Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське»- Пирятинський Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на те, що розгляд справи відбувся всупереч положень ст. 223 ЦПК України за відсутності відповідача, який не був повідомлений належним чином.

Крім того, позивач змінив предмет та підстави позову після закінчення підготовчого провадження.

Зазначає, що судом необґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача витрати на оплату правової допомоги у розмірі 10 000 грн.

Крім того, посилається на те, що позивачем не доведено, що нею не було укладено договору оренди земельної ділянки. Відповідачем не визнавався факт неукладення договору. Крім того, вказує на пропуск строку позовної давності позивачем.

Вказана апеляційна скарга вже була предметом розгляду в апеляційному суді.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське»- Пирятинського Ю.В. - залишено без задоволення, рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» - задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року касаційну скаргу Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» - задоволено частково, постанову Київського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року - скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні 15 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено факт відсутності волевиявлення позивача (орендодавця) на укладення спірного договору оренди землі, оскільки такий договір позивачем не підписувався.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1968 га, з кадастровим номером :02:004:0035 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 284843, виданого 11 вересня 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, та земельної ділянки площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, належну позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 746646, виданого 17 грудня 2009 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області. Вказані земельні ділянки розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області ( а. с.10 - 11, т.1).

Відповідно до інформаційних довідок від 23 травня 2017 року № 145885433, № 1458859 державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Куліковою О. Є. зареєстровано за ПОСП «Іванівське» право оренди земельної ділянки площею 2,1968 га, кадастровий номер :02:004:0035, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, і земельної ділянки площею 2,979 га, кадастровий номер :02:003:0001, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області. Підставою реєстрації зазначені укладені між ПОСП «Іванівське» та ОСОБА_1 договори оренди від 15 серпня 2013 року (а. с.12, 13,т.1 ).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом та право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1968га, з кадастровим номером :02:004:0035, та земельної ділянки площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, які розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області.

ОСОБА_1 вказала, що не укладала договорів оренди земельних ділянок з Приватним орендно сільськогосподарським підприємством «Іванівське» від 15.08.2013 року, про те, що Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Іванівське»заволоділо її земельними ділянками дізналася лише у вересні 2018 року.

Крім того, матеріали справи не містять договорів оренди земельних ділянок укладених між ОСОБА_1 та Приватним орендно сільськогосподарським підприємством «Іванівське». Наявність запису права оренди в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не може бути достатнім доказом факту укладення таких договорів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог ОСОБА_1 про витребування земельних ділянок, оскільки суду не надано доказів відповідно до приписів статей 76 -81 ЦПК України правомірності набуття права оренди Приватним орендно сільськогосподарським підприємством «Іванівське».

До апеляційної скарги представником скаржника долучено копії списків осіб на видачу орендної плати за земельний пай в Приватно орендному сільськогосподарському підприємстві «Іванівське» які на думку скаржника, підтверджують факт отримання ОСОБА_1 орендної плати за земельні ділянки, однак апеляційний суд не приймає до уваги надані відповідачем документи, оскільки вони не підтверджують укладення договорів оренди та їх умов, зокрема, щодо предмета та строку оренди.

Крім того, представником скаржника не надано суду доказів щодо укладання з позивачем відповідних договорів оренди, а конкретно самих договорів оренди між позивачем та відповідачем.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження скаржника про те, що позивачем було пропущений строк позовної давності, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 стало відомо лише у вересні 2018 року про те, що підприємство «Іванівське» заволоділо її земельними ділянками, з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася угрудні 2018 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо можливості зміни позивачем предмету та підстав позову лише до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції дійсно допустив порушення положень цивільного процесуального законодавства прийнявши після закінчення підготовчого судового засідання позовну заяву ОСОБА_1 про зміну предмету та підстав позову.

Однак, суд першої інстанції прийняв рішення за результатами розгляду змінених ОСОБА_1 позовних вимог, тому суд апеляційної інстанції може перевірити лише правильність його висновків по суті та позбавлений процесуальної можливості повертати без розгляду позовні вимоги, щодо яких суд прийняв рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Othersv. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Враховуючи задоволення позову, складність справи, тривалість її розгляду, обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів погоджується з висновком суду, що справедливим і співмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Доводи апеляційної скарги представника Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» - Пирятинського Ю.В. про те, що заявлений представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються актом наданих послуг та детальним описом виконаних робіт.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою скаржником вказується на порушення порядку розгляду справи та порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом до відповідача про витребування земельних ділянок.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 14 грудня 2018 року відкрито позовне провадження у справі (а.с. 21, т.1)

25 жовтня 2019 року постановлено рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Згідноч.ч.4, 5 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повітками про виклик; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне орендно сільськогосподарське підприємство «Іванівське» не було належним чином повідомлено про судове засідання призначене на 25 жовтня 2019 року на 12 год 00 хв., оскільки в матеріалах справи відсутня судова повістка про виклик до суду.

Таким чином, з матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що Приватне орендно сільськогосподарське підприємство «Іванівське» не було належним чином повідомлено про судове засідання призначене на 25 жовтня 2019 року на 12 год 00 хв., в якому було ухвалено рішення суду, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення уточненого позову ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» про витребування земельних ділянок.

Судові витрати належить розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення уточненого позову ОСОБА_1 , тому з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» підлягає стягненню сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 704 грн 80 коп., та витрати за надання професійно правничої допомоги у сумі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» - Пирятинського Юрія Володимировича- задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 25 жовтня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Уточнений позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Іванівське», юридична адреса вул. Миру, 20, с. Іванівка, Богуславського району, Київської області, , усунути порушення прав у володінні і користуванні двома земельними ділянками, витребувавши їх, які належать ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки: земельну ділянку, площею 2,1968 га, з кадастровим номером :02:004:0035, належну позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 284843, виданого 11 вересня 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 00023 та земельну ділянку, площею 2,979 га, з кадастровим номером :02:003:0001, належну позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 746646, виданого 17 грудня 2009 року Богуславською районною державною адміністрацією Київської області, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84, що розташовані на території Іванівської сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постанова є підставою для внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Іванівське» (, юридична адреса: Київська обл., Богуславський р-н, с. Іванівка, вул. Миру, 20) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 704,80 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат за надання професійно правничої допомоги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді