ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1125/22 Номер провадження 22-ц/814/4781/22Головуючий у 1-й інстанції Коновод О.В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Обідіної О.І.,

суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Бродської В.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року, в складі судді Коновода О.В., дата виготовлення повного тексту рішення 16 серпня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Полтавська обласна прокуратура, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_2 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що її період роботи на посаді секретаря судового засідання Октябрського районного суду м. Полтави з 08.08.1988 року по 04.06.1991 року складає 2 роки 9 місяців 26 днів та відноситься до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Полтавська обласна прокуратура про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено.

Встановлено юридичний факт, що період роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря судового засідання Октябрського районного суду м. Полтави з 08.08.1988 р. по 04.06.1991 р. складає 2 роки 9 місяців 26 днів та відноситься до спеціального стажу роботи, що дає право ОСОБА_2 на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Не погодившись з даним судовим рішенням, Полтавська обласна прокуратура оскаржила його в апеляційному порядку, де в своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, з огляду на існування спору про право.

Крім того вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивач навчалась у Київському технікумі народного готельного господарства у період з 01.09.1986 по 01.07.1988, який на момент закінчення не мав статусу вищого навчального закладу, тому отримана ОСОБА_1 освіта у вказаному технікумі з присвоєнням кваліфікації «юрист» не належить до вищої освіти.

Також зазначає, що перший Закон України «Про державну службу», відповідно до якого встановлено особливий статус державних службовців як осіб, уповноважених на виконання функцій держави, введено в дію з 28.12.1993 року, тоді як встановлення юридичного факту охоплює період з 08.08.1988 р. по 04.06.1991 р.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судом першої інстанції встановлено, що заявниця ОСОБА_1 в період з 01.09.1986 р. по 01.07.1988 року навчалась у Київському технікумі готельного господарства на факультеті «Правознавство». За рішенням державної кваліфікаційної комісії від 01.07.1988 року їй присвоєно кваліфікацію «юрист». Зазначене доводиться копією диплому серія НОМЕР_1 від 01.07.1988 р., листом Київського фахового коледжу туризму та готельного господарства від 08.07.2022 р. № 118-01-07, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 29.04.2020 р. № 0, копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 , виданого відділом рагс Хорольської РДА Полтавської області.

У період з 08.08.1988 р. по 04.06.1991 р. заявниця працювала секретарем судових засідань в Октябрському районному суді м. Полтави.

З 23.06.1997 р. і до сьогодні працює в органах прокуратури послідовно займаючи посади: - з 23.06.1997 р. до 28.08.1997 р. - стажиста на вакантній посаді старшого помічника прокурора Семенівського району; - з 28.08.1997 р. до 28.07.1998 р. - стажиста на посаді помічника прокурора Семенівського району; - з 28.07.1998 р. до 05.08.1999 р. - помічника прокурора Семенівського району; - з 05.08.1999 р. до 06.06.2000 р. - старшого помічника прокурора Семенівського району; - з 26.10.2000 р. до 08.11.2004 р. - помічника прокурора Семенівського району;- з 08.11.2004 р. до 28.02.2007 р. - помічника прокурора Октябрського району м. Полтави; - з 28.02.2007 р. до 10.09.2007 р. - старшого помічника прокурора Октябрського району м. Полтави; - з 10.09.2007 р. до 27.12.2011 р. - помічника прокурора Хорольського району; - з 27.12.2011 р. до 11.06.2012 р. - старшого помічника прокурора Хорльського району; - з 11.06.2012 р. до 15.12.2015 р. - старшого прокурора прокуратури Хорольського району; - з 15.12.2015 р. до 13.04.2016 р. - прокурора Лубенської місцевої прокуратури; - з 13.04.2016 р. і до сьогодні - начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області.

Зазначене доводиться довідкою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.01.2022 р. № 01.2-10/22/2022 і записами у трудовій книжці Заявниці серія НОМЕР_3 .

Задовольняючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що отримана ОСОБА_1 освіта у Київському технікумі готельного господарства на факультеті «Правознавство» з присвоєнням кваліфікації «юрист» належить до вищої юридичної освіти, після здобуття якої заявник працювала на посаді секретаря Октябрського районного суду м. Полтави в період з 08.08.1988 р .по 04.06.1991 р., яка віднесена до четвертої категорії посад державних службовців та у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» підлягає зарахуванню до відповідного стажу роботи та надає заявниці можливості скористатись правом на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до ст. 86 вказаного Закону.

Колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції, яких він дійшов з порушенням норм процесуального права.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, який необхідний їй для реалізації свого права на пенсійне забезпечення за вислугу років як працівнику органів прокуратури в порядку ст.86 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, залучена по справі заінтересована особа Полтавська обласна прокуратура, не погоджуючись з заявленими вимогами, наголошує на існуванні спору про право на пенсійне забезпечення за вислугою років при обрахуванні стажу роботи працівника прокуратури Мазур В.І., що виключає можливість розгляду справи в спрощеному, не позовному провадженні.

Також залишилось поза увагою місцевого суду те, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, в тому числі у випадках подання заяви про встановлення в судовому порядку фактів щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг).

Таким чином, при розгляді заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту в поряду окремого провадження, суд не звернув уваги на те, що категорія справ щодо встановлення трудового стажу, тим більше, пов`язаного з проходженням публічної служби, не підлягає вирішенню в порядку глави 6 розділу 1V «Окреме провадження» ЦПК України, що свідчить про порушення норм процесуального права та є підставою для скасування судового рішення, з подальшим залишенням без розгляду заяви про встановлення юридичного факту у зв`язку з існуванням спору про право, пов`язаного з пенсійним забезпеченням заявника як працівника прокуратури при обрахуванні її трудового стажу для встановлення вислуги років у відповідності до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.4, 376 ч.1 п. 3, 4, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 серпня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Полтавська обласна прокуратору, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду в вказаним вимогами в порядку, визначеному положеннями КАС України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2022 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.