КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________
Справа №752/4027/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2540/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року (суддя Кахно І.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про відшкодування шкоди,

встановив:

у лютому 2021р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми збитку 35 466грн 15коп., а саме: 32 160грн - сума боргу, 1 992грн 33коп. - інфляційне збільшення, 1 313грн 82коп. - 3 % річних, судовий збір та судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 15 серпня 2019 року він відправив через ТОВ "Нова пошта" рулон плівки, що підтверджується експрес-накладною №8222. Оголошена вартість вказаного відправлення складала 15 735грн. Товар був доставлений у пункт призначення пошкодженим, а саме: плівка мала пошкодження по довжині та на торцях рулону, що підтверджується претензіями від 21 серпня 2019 року та 13 вересня 2019 року. Вказане також підтверджується Актом приймання-передачі від 13 вересня 2019 року, відповідно до якого плівка має проколи по довжині та торцях.

Також позивач зазначав, що 25 вересня 2019 року відправив через ТОВ "Нова пошта" рулон плівки, що підтверджується експрес-накладною №6530. Оголошена вартість вказаного відправлення складала 16 425грн. Товар був доставлений у пункт призначення пошкодженим, а саме: було пошкоджене обрешетування, плівка мала пошкодження, що підтверджується претензіями від 3 жовтня 2019 року та 22 жовтня 2019 року. Вказане також підтверджується Актом приймання-передачі від 22 жовтня 2019 року, відповідно до якого пошкоджене обрешетування.

Позивач стверджував, що 8 жовтня 2020 року він відправив претензію на адресу відповідача з вимогою сплатити завдані йому матеріальні збитки, 3% річних та інфляційні збитки. На вказану претензію позивачем було отримано відповідь за №24884 від 24 листопада 2020 року, яким відповідач визнав, що вантаж був частково пошкоджений та запропонував компенсацію в розмірі 20 % від вартості товару у сумі 3 147грн.

Позивач зазначав, що на день подачі позову вартість пошкодженого товару йому не компенсована, місце знаходження товару йому також невідоме.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,

ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач посилається на доводи, викладені у позовній заяві, та стверджує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив про відсутність у матеріалах справи копії акта приймання-передачі вантажу відповідно до експрес-накладної №8222 від 15 серпня 2019 року, оскільки такий документ правилами ТОВ "Нова Пошта" не видається, натомість видаються експрес-накладні, які містяться в матеріалах справи.

Також позивач зазначає, що ширина плівки складає 16 м, а складена вона у 1.5-2 м рулони. Пошкодження одного краю рулону тягне за собою пошкодження плівки по ширині як мінімум у 5-6 місцях по ширині, і ті 20% вартості, які пропонував відповідач, жодним чином не можуть покрити отримані ним збитки.

Позивач вважає, що зважаючи на те, що відповідачем не було доведено, що оголошена цінність пошкодженого товару нижче його справжньої вартості, більше того така вартість товару навіть не ставилася під сумнів, то виданням йому експрес-накладних з оголошеною цінністю відповідач таким чином підтвердив її як реальну вартість.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що реальна вартість пошкодженого товару підтверджується видатковою накладною №РН-0000129 від 28 травня 2019 року та видатковою накладною №РН-0000138 від 29 липня 2019 року, виданими TOB "Тіміт".

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Нова Пошта" просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що позивачем не представлені будь-які належні та допустимі письмові докази на підтвердження оголошеної вартості відправлень, а зазначення відправником в експрес-накладних оголошеної вартості відправлень не може об`єктивно вказувати на реальну вартість відправлення та є припущенням, що суперечить положенням частини шостої статті 81 ЦПК України.

Відповідач зазначає, що умови публічного договору, умови надання послуг ТОВ "Нова Пошта" та норми спеціального законодавства у даних правовідносинах обмежують розмір матеріальної відповідальності перевізника та зобов`язують позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу. Договором та законодавством у даних правовідносинах не передбачено, що оголошена вартість відправлення є реальною вартістю втраченого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 15 серпня 2019 року згідно експрес-накладної №8222 у відправника ОСОБА_1 у відділенні № 1 у селі Заріччя Закарпатської області відповідачем прийнято вантаж - плівка для перевезення до відділення № 1 с. Нова Збур`ївка, за що сплачено 820грн. Оголошена вартість плівки складала 15 735грн (с.с. 44).

21 серпня 2019 року позивач подав до відповідача претензію про відшкодування вартості відправлення на суму 16 555грн у зв`язку із пошкодженням відправлення (с.с.8).

Листом від 26 лютого 2020 року ТОВ «Нова пошта», визнавши часткове пошкодження вантажу в процесі перевезення за експрес-накладною №8222, погодилося відшкодувати позивачу частину вартості вантажу у сумі 3 147грн (с.с.9).

Крім того, 25 вересня 2019 року згідно експрес-накладної №6530 позивач з с. Заріччя відправив до м. Кременчук, відділення №1, вантаж - плівку, оголошеною цінністю 16 425грн, за що сплачено 1028грн (с.с.45).

3 жовтня 2019 року позивач подав до відповідача претензію про відшкодування вартості пошкодженого товару у сумі 16 425грн (с.с.12).

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів у підтвердження розміру фактичної шкоди, завданої йому пошкодженням вантажу.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частин 1, 2, 3 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеному на веб-сайті Нової пошти, договір укладається шляхом приєднання Замовника до запропонованого Експедитором Договору загалом та прийняття всіх істотних умов Договору без підписання письмового примірника і має юридичну силу відповідно до положень ст. 633, 634 Цивільного кодексу України. Замовник не може запропонувати свої умови Договору (пункт 2.5.)

Пунктом 2.6. визначено, що безумовне та повне прийняття умов Договору Замовником полягає в здійсненні Замовником дій, спрямованих на отримання послуг, а саме передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених

Договором, незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

Пунктом 3.4. договору визначено, що шляхом передачі Замовником відправлення Експедитору для надання послуг, передбачених Договором, Замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями Договору, Умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для організації його перевезення, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису Відправника.

З наданих суду відповідачем документів вбачається, що сторони уклали два договори перевезення, за якими відповідач зобов`язався доставити до с. Нова Збур'ївка та м. Кременчук вантаж - плівку, оголошеною цінністю 15 735грн та 16 425грн відповідно, що підтверджується експрес-накладними № 8222 від 15 серпня 2019 року та № 6530 від 25 вересня 2019 року.

Відповідно до пункту 7.2.7 Публічного договору експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадках, якщо відправлення передається одержувачу або відправнику у цілій/ неушкодженій упаковці, а також, якщо виявлені пошкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення.

Згідно п. 7.2.9. Публічного договору відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу та після підписання останнім експрес-накладної. Акт приймання-передачі (у якому фіксуються пошкодження відправлення, нестача тощо), складений після передачі відправлення одержувачу, вважається недійсним.

Пунктом 7.2.2. Публічного договору визначено, що у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості відправлення за пошкоджене відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

Пунктом 7.2.3. Публічного договору визначено, що у разі часткової втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній відшкодовує замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що вантаж, прийнятий відповідачем для перевезення 15 серпня 2019 року за експрес-накладною № 8222, оголошеною цінністю 15 735грн, був пошкоджений, що не заперечував відповідач у листі, направленому на адресу позивача 26 лютого 2020 року, у зв`язку із чим позивачу було запропоновано виплату у розмірі 3 147грн, від чого позивач відмовився.

Разом з цим, позивачем суду не наданий акт приймання-передачі від 20 серпня 2019 року, на підставі якого складена претензія від 21 серпня 2019 року, у якому зафіксовані пошкодження вантажу.

Таким чином, позивачем суду не було надано доказів, що плівка була повністю пошкоджена, тому колегія суддів вважає, що вимоги про відшкодування вартості плівки у сумі 15 735грн відповідно до оголошеної цінності, належними доказами не підтвердженні.

Посилання позивача у підтвердження пошкодження вантажу на акт приймання-передачі від 13 вересня 2019 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаний акт складено стосовно вантажу, прийнятого для перевезення за експрес-накладною № 8768.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідачем по експрес-накладній № 6530 від 25 вересня 2019 року прийнято до перевезення вантаж - плівка, вагою 145кг, оголошеною цінністю 16 425грн.

Також позивачем надана суду копія претензії від 3 жовтня 2019 року подана відповідачу про компенсацію 16 425грн за пошкоджений вантаж, що не підлягає подальшій експлуатації.

Однак, позивачем суду не наданий акт приймання-передачі від 30 вересня 2019 року, на який є посилання у претензії, складеного з представником ТОВ «Нова Пошта».

Відповідачем відповідь на зазначену претензію не надана та не визнано пошкодження вантажу, отриманого для перевезення по експрес-накладній № 6530 від 25 вересня 2019 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних доказів у підтвердження пошкодження вантажу, прийнятого для перевезення відповідачем по зазначеній експрес-накладній, а відтак правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 16 425грн відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що пошкодження вантажу, прийнятого відповідачем для перевезення за експрес-накладною № 6530 від 25 вересня 2019 року підтверджується актом приймання-передачі від 22 жовтня 2019 року, складеного за участю представника відповідача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у даному акті зазначено про пошкодження вантажу, прийнятого для перевезення за експрес-накладною № 3462.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, однак з інших підстав, тому рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині, а у задоволенні позовних вимог відмовляється у зв`язку із їх недоведеністю.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк