Справа № 466/6613/20 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В .І.
Провадження № 22-ц/811/2555/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа П`ята Львівська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , якому на праві власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , а власником іншої 1/2 частини квартири був його син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, за життя відчужив належну йому частку в квартирі позивачу ОСОБА_1 , окрім того, склав заповіт, згідно з яким усе належне йому майно заповів позивачу ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що 08 листопада 2017 року ОСОБА_5 подав до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька, однак, помер, не встигнувши оформити свої спадкові права.

Позивачу стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулась відповідачка ОСОБА_3 , яка є внучкою ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_5 , однак, позивач вважає, що наявні підстави для усунення її від права на спадкування, оскільки вона, одружившись, виїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації, до 2013 року декілька разів приїжджала до батька та діда, однак, в подальшому, після складення дідом на її користь заповіту, перестала приїжджати до м. Львова і не надавала дідові необхідної допомоги, в тому числі й матеріальної, що, на переконання позивача, свідчить про її умисне ухилення від обов`язку щодо утримання спадкодавця, який в силу свого похилого віку та тяжкого стану здоров`я потребував стороннього догляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 07 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Апелянт зазначає, що померлий ОСОБА_4 був непрацездатною особою та потребував сторонньої допомоги і ці факти відповідачкою визнавались, а отже, не підлягали доказуванню.

Окрім того, звертає увагу, що позиція відповідачки ґрунтувалась виключно на її голослівних твердженнях про те, що з 2013 року вона не мала можливості приїжджати до дідуся у зв`язку з відсутністю фінансових можливостей та ситуацією, яка склалась у відносинах між Україною та Росією.

Апелянт просить врахувати, що зазначені доводи відповідачки не підтверджуються жодними доказами.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім сторони позивача, повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, зокрема, відповідачка повідомлена через свого представника, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 24 листопада 2017 року (а.с.6).

Власником іншої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з інформацією, наданою П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою (а.с.7), єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянка Російської Федерації ОСОБА_3 , яка 05 лютого 2018 року подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

08 листопада 2017 року заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 подав до нотаріальної контори ОСОБА_5 , який є сином спадкодавця (а.с.5).

Також встановлено, що 24 листопада 2017 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. посвідчено заповіт, згідно з яким, ОСОБА_5 все належне йому майно й те, яке буде належати йому на момент смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.4).

Підстави для усунення від права на спадкування визначено статтею 1224 ЦК України.

Так, зокрема, частиною першою статті 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Вказане положення не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Згідно з частиною другою статті 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило частини п`ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Пленуму Верховного Суду України роз`яснив, що «безпорадним, слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування».

Позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував наявність обставин для усунення відповідачки, як спадкоємця за заповітом, від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведені вище вимоги закону й те, що позивачем, який заявляє свої права на спадкову 1/2 частку в квартирі в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , не надано жодного належного доказу, який би підтверджував наявність обставин, вказаних у статті 1224 ЦК України, для усунення відповідачки, як спадкоємця за заповітом, від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю заявлених вимог, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 14 грудня 2022 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич