Справа № 152/748/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
25 листопада 2022 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Роздорожної А.Г.
за участі секретаря судового засідання Одудовського С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу
за позовом ОСОБА_1
відповідача Комунальне некомерційне підприємство «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області
вимоги позивача: про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат
учасники справи:
представник позивача адвокат Костриця В.С.,
представник відповідача адвокат Литвинюк М.І.,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат задоволено частково, стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 36733,81 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 4 січня 2022 року по 14 липня 2022 року включно; стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області на користь держави судовий збір в сумі 540,14 грн; в задоволенні решти позовних вимог: про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 175084,16 грн відмовлено.

В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу сторін.

21 листопада 2022 року на адресу суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат, понесених позивачем за надання правничої допомоги по справі, в якій вона просить стягнути з відповідача на її користь 12000 грн, понесених нею за надання їй професійної правничої допомоги та представництво.

22 листопада 2022 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Литвинюка М.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10000 грн, здійснену до початку та під час розгляду даного позову.

Представник позивача в судовому засіданні заяву позивача підтримав повністю, просив її задовольнити, аналогічну заяву представника відповідача залишити без розгляду. Зазначив, що представник відповідача надав копію договору про надання юридичних послуг від 25 серпня 2022 року, в той час, як довіреність, на підставі якої він представляв інтереси відповідача в цій справі (а.с.94) датована 18 серпня 2022 року. В наданому представником відповідача акті виконаних робіт дата взагалі відсутня. Представник позивача вважає, що надані представником відповідача договір та акт не підтверджують обсяг та вартість понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу при розгляді цієї справи.

Представник відповідача в судовому засіданні свою заяву підтримав повністю, просив її задовольнити.

Згідно з частинами третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали, які стосуються судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з частинами першою шостою статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження розміру судових витрат позивач надала суду квитанцію до прибуткового касового ордеру №169 від 16 листопада 2022 року на суму 12000 грн, розрахунок та погодження винагороди (гонорару, понесених витрат) за надану правничу допомогу (послуги) адвоката від 16 листопада 2022 року на суму 12000 грн.

Таким чином встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті за надання правової допомоги. Ці витрати пов`язані з розглядом справи, їхній розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін.

Разом з цим, Суд доходить висновку, що із заявлених позивачем 12000 грн, з відповідача слід стягнути на користь позивача, судові витрати понесені за надання професійної правничої допомоги лише в сумі 2040 грн. Саме така сума витрат на правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу справедливості, враховуючи, що позовні вимоги позивача до відповідача були задоволені на 17%. При цьому, в даному конкретному випадку суд також бере до уваги безпідставне завищення позивачем позовних вимог.

Щодо понесених судових витрат за надання професійної правничої допомоги відповідачем, то суд дійшов до наступних висновків.

На підтвердження розміру судових витрат представник відповідача 22 листопада 2022 року надав суду копію платіжного доручення №492 від 13 жовтня 2022 року на суму 10000 грн та копію договору №506 про надання юридичних послуг від 25 серпня 2022 року. Проте, Судом встановлено, що представник відповідача подаючи відзив на позовну заяву, не виклав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (а.с.87-90).

У постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої-сьомої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (аналогічні положення містяться в частинах третій-п`ятій статті 141 ЦПК України) попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до частини другої статті 124 ГПК України (яка кореспондується з частиною другою статті 134 ЦПК України) у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Тому, враховуючи, що представником відповідача не виконано обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Литвинюка М.І. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, слід відмовити.

Керуючись статтями 15, 133, 137, 141, 258, 259, 265, 270, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 2040 (дві тисячі сорок) грн.

2. У задоволенні заяви представника відповідача адвоката Литвинюка Михайла Івановича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

На додаткове рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення складено 25 листопада 2022 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід. № НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Костриця Володимир Сергійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №472, видане не підставі рішення Вінницької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 24 листопада 2005 року №9, діє на підставі ордеру серії АВ №1042780 від 5 серпня 2022 року.

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області, місцезнаходження вул.. Чорновола, 9, м. Шаргород Вінницької області, .

Представники відповідача: головний лікар Чорний Віталій Васильович, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , який діє на підставі статуту Комунального некомерційного підприємства «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області;

адвокат Литвинюк Михайло Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходиться по АДРЕСА_4 , діє на підставі довіреності головного лікаря КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради Вінницької області від 18 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА