Ухвала

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 521/10631/20

провадження № 61-12921ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики (розписки) від 06 січня 2018 року у розмірі 16 000 доларів США, в межах успадкованого майна, після смерті

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року постанову Одеського апеляційного суду від 05 квітня 2022 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 лютого

2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі

16 000 доларів США (заборгованість спадкодавця за договором позики) та витрати на сплату судового збору при поданні позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 10 872,04 грн.

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 23 листопада

2022 року в указаній вище справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував статі 1046, 1047 ЦК України без врахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме у постановах Верховного Суду України:

від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс 13; від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996 цс 17; та у постановах Верховного Суду від 05 вересня

2018 року у справі № 367/7135/16 та від 06 липня 2022 року у справі

№ 537/1118/20.

Вказує, що суд апеляційної інстанції належним чином не встановив всі обставини у справі, що стосуються стягнення коштів у межах спадкового майна, а обмежився лише дослідженням розписки, не встановив справжню правову природу правовідносин у справі, так як, досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки. При цьому, посилається на відповідний правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16-ц,

від 22 серпня 2019 року у справі № 369/3340/16-ц та від 06 липня 2022 року у справі № 537/1118/20. По суті, між сторонами договору позики були правовідносини з надання послуг по переведенню нежитлового приміщення у житлове. При цьому зі змісту розписки неможливо ідентифікувати повну інформацію про осіб.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу

№ 521/10631/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська