ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року

м. Чернівці

справа № 726/1061/21

провадження №22-ц/822/981/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2022 року, головуючий у першій інстанції Асташев С.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у липні 2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 18 листопада 2020 року актовим записом № 1373.

Вказувала на вагітність, перебування на обліку у жіночій консультації комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр».

Посилалася на те, що не працює, будь-якого доходу немає, з подружжям ОСОБА_2 проживають окремо з лютого 2021 року, останнім не надається утримання.

ОСОБА_2 працює за кордоном, не має на утриманні інших осіб.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання під час вагітності в розмірі ј частки від всіх доходів (заробітку) щомісячно з часу звернення до суду з позовом до досягнення дитиною трьох років.

Заочним рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 22 вересня 2021 року позов задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 2 липня 2021 року та сплачувати їх після народження дитини до досягнення нею трьох років.

Допущено негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 1 жовтня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 5 жовтня 2022 року поновлено строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 22 вересня 2021 року скасовано.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2022 року позов задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 липня 2021 року та сплачувати їх після народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною трьох років.

Допущено негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 07 листопада 2022 року змінити, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання під час вагітності в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 24 серпня 2022 року та сплачувати їх після народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною трьох років.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів спроможності чоловіка здійснювати утримання.

Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доказам відсутності у ОСОБА_2 постійної роботи та заробітку або регулярних доходів, внаслідок чого хибно визначив розмір аліментів в частці від заробітку (доходу).

Вказує, що обов`язок сплати аліментів має покладатися на нього з 24 серпня 2022 року, а не з дня звернення ОСОБА_1 до суду 2 липня 2021 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції виходив з того, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на стягнення аліментів з другого з подружжя ОСОБА_2 .

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не правоє у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_2 не спростовано що останній, будучи працездатним та особою молодого віку не має змоги надавати матеріальну допомогу дружині.

Водночас судом першої інстанції зазначено, що відсутність офіційного місця роботи не свідчить про відсутність іншого виду заробітку, можливості надавати утримання.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) 18 листопада 2020 року актовим записом № 1373.

За змістом висновку ЛКК №114 Комунального некомерційного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» від 16 червня 2021року ОСОБА_1 перебуває на 23 тижні вагітності.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12 листопада 2021 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чернівці, про що складено відповідний актовий запис № 2437, батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до копії трудової книжки серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням з управління поліції охорони в Чернівецькій області.

За довідкою Чернівецької міської філії Чернівецького обласного центру зайнятості № 2449 від 25.08.2022 ОСОБА_2 не перебуває на обліку в єдиній інформаційно-аналітичній системі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції як безробітний станом на 24 серпня 2022 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

На підставі частини першої статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Згідно частини другої, п`ятої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Частиною четвертою статті 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є особою молодого віку, працездатним.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Платником аліментів ОСОБА_2 не надано доказів на спростування обставин наявності доходу.

Сам відповідач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає про спроможність сплачувати утримання дружині в сумі 2000 грн. щомісяця.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 , відсутності у ОСОБА_2 постійної роботи та регулярного доходу самі по собі не дають підстав для висновку про відсутність у ОСОБА_2 іншого доходу.

Тому доводи ОСОБА_2 , на які є посилання в апеляційній скарзі, про відсутність можливості надавати допомогу дружині в розмірі ј частини всіх видів доходу грунтується на припущенні.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_2 про наявність підстав для стягнення утримання дружині у твердій грошовій сумі.

За змістом частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про спосіб присудження аліментів з ОСОБА_2 на користь дружини у частці від заробітку (доходу) з додержанням норм матеріального права.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на покладення обов`язку сплати аліментів з 24 серпня 2022 року, а не з дня звернення ОСОБА_1 до суду 2 липня 2021 року.

На підставі частини першої статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 7 листопада 2022 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 7 листопада 2022 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 5 січня 2023 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді О. О. Одинак

І. Б. Перепелюк