Справа № 165/3847/21 Головуючий у 1 інстанції: Бєлоусов А. Є.
Провадження № 22-ц/802/825/22 Категорія: 3 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Данилюк В.А.,

з участю секретаря судового засідання Ганжі М.І.,

позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання співвласника вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання співвласника вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 06 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання співвласника вчинити певні дії.

Позивач зазначає, що вона є власницею 67/100 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Власником 33/100 частин зазначеного будинку є її рідний брат відповідач ОСОБА_3 ..

Раніше згаданий житловий будинок належав на праві власності нині покійній матері ОСОБА_5 .. 22.10.2003 ОСОБА_5 подарувала відповідачу 33/100 частин вказаного будинку (згідно з цим договором дарування у власність ОСОБА_3 перейшли коридор 1-11 площею 4,6 кв. м, коридор 1-7 площею 8,2 кв. м, кімната 1-6 площею 19,6 кв. м, кімната 1-8 площею 16,8 кв. м, 1/2 частина сараю В-1). 17.04.2015 ОСОБА_5 подарувала позивачці 67/100 частин вказаного будинку (згідно з цим договором дарування у власність ОСОБА_1 перейшли коридор 1-1 площею 9,7 кв. м, кухня 1-2 площею 10,6 кв. м, приміщення ванної кімнати 1-3 площею 3,9 кв. м, комора 1-4 площею 3,8 кв. м, кімната 1-5 площею 13,4 кв. м, коридор 1-6 площею 11,1 кв. м, кімната 1-7 площею 15,0 кв. м, погріб а1, ганок а2,літня кухня Б1, прибудова б, 1/2 частина сараю В-1, погріб з шийкою Г, вбиральня Д, гараж Е-1, огорожа 1, гараж НОМЕР_1 без фундаменту).

Згідно з рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.07.2020 у справі № 165/777/19 здійснено розподіл будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між позивачкою та відповідачем у натурі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користуються тими частинами будинку, котрі їм належать.

За твердженням позивачки, відповідач 30.09.2021 самовільно на горищі згаданого будинку розібрав димовий канал, це призвело до задимлення чадним газом квартири ОСОБА_1 ..

Посилаючись на норми ст.316, 319, 321, 358, 382,383 ЦПК України, вказує, що всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, при цьому спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (в тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні конструкції, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, будівлі і споруди, призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку, розташовані на прибудинковій території. ОСОБА_1 вважає, що своїми діями ОСОБА_3 порушив її право, просить суд зобов`язати відповідача за власний рахунок привести в попередній стан димовий канал у будинку.

Відповідачем ОСОБА_3 31.01.2022 було подано до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати піч (камін), встановлену в приміщеннях, котрі перебувають в її користуванні в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та димохід якої влаштований у димовий канал в будинку. ОСОБА_3 вважає , що є всі підстави для спільного розгляду його вимог із первісним позовом ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 20.06.2022 у справі № 165/3847/21 зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання співвласника вчинити певні дії прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 ..

Відповідач вказує, що ОСОБА_1 продовжує користуватись піччю (каміном) для обігріву належних їй приміщень у спірному будинку, також позивач (за первісним позовом) планує використовувати електричні побутові засоби обігріву. Відповідач (за первісним позовом) вважає, що такі дії ОСОБА_1 порушують його права, як власника майна, відтак, ОСОБА_3 змушений звернутись за судовим захистом і вимагати зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати встановлену в її приміщенні піч (камін).

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 06 липня 2022 року первісний позов в даній справі задоволено.

Ухвалено зобов`язати ОСОБА_3 за власний рахунок привести в попередній стан димохід та витяжні канали в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зобов`язання співвласника вчинити певні дії відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити, а його позов задовольнити повністю, з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи первісний позов суд першої інстанції виходив з того, що саме неправомірні дії ОСОБА_3 , які виразились у руйнуванні димоходу та часткового бетонування витяжних каналів у будинку, спричинили порушення право ОСОБА_1 на «мирне користування своїм майном», а тому останнього зобов`язано відновити даний димоход за власний рахунок. Відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не було надано до суду беззаперечних доказів, які б безумовно підтверджували обставин, котрі (на його думку) порушують його права як власника іншої квартири у спірному будинку (надмірне нагрівання поверхні стіни між суміжними квартирами в будинку, шкідливі випаровування фарби з поверхні суміжної стіни, експлуатація ОСОБА_1 димоходу (до руйнування цієї споруди) з явними порушеннями правил пожежної безпеки).

З такими висновками місцевого суду колегія суддів погоджується, вважає їх обґрунтованими і такими, що узгоджуються з нормами матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором дарування, укладеним між ОСОБА_5 (як дарувальницею) та ОСОБА_1 (як обдаровуваною), посвідченим 17.04.2015 приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Пасюк Л.О. (№ за реєстром 1071), ОСОБА_5 подарувала позивачці 67/100 частин будинку за адресою: АДРЕСА_1 (за цим договором дарування у власність ОСОБА_1 перейшли коридор 1-1 площею 9,7 кв. м, кухня 1-2 площею 10,6 кв. м, приміщення ванної кімнати 1-3 площею 3,9 кв. м, комора 1-4 площею 3,8 кв. м, кімната 1-5 площею 13,4 кв. м, коридор 1-6 площею 11,1 кв. м, кімната 1-7 площею 15,0 кв. м, погріб а1, ганок а2,літня кухня Б1, прибудова б, 1/2 частина сараю В-1, погріб з шийкою Г, вбиральня Д, гараж Е-1, огорожа 1, гараж НОМЕР_1 без фундаменту) (а.с.5-6).

Згідно з договором дарування, укладеним між ОСОБА_5 (як дарувальницею) та ОСОБА_1 (як обдаровуваною), посвідченим 17.04.2015 приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Пасюк Л.О. (№ за реєстром 1074), ОСОБА_5 також подарувала позивачці земельну ділянку площею 0,0769 гав межах згідно з планом, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8). На підставі вказаного договору 17.04.2015 здійснена державна реєстрація речових прав ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:038:0062 (а.с.9).

Відповідно до рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.07.2020 у справі № 165/777/19 (набрало законної сили 10.08.2020) було виділено в натурі частку ОСОБА_1 з нерухомого майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , визнано право власності ОСОБА_1 на окремі приміщення у вказаному домоволодінні: коридор 1-1 площею 9,7 кв. м; кухня 1-2 площею 10,6 кв. м; ванна кімната 1-3 площею 3,9 кв. м; комора 1-4 площею 3,8 кв. м; кімната 1-5 площею 13,4 кв. м; коридор 1-6 площею 11,1 кв. м; кімната 1-7 площею 15,0 кв. м, припинено спільну часткову власність на ці приміщення. Також виділено в натурі частку ОСОБА_1 з нерухомого майна сараю В-1, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , площею 12,5 кв. м, припинено спільну часткову власність на це майно (а.с.10-11).

Зі змісту копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого фахівцями Волинського обласного бюро технічної інвентаризації» станом на 17.07.2003, вбачається, що власницею нерухомого майна на той час була ОСОБА_5 ; між кімнатами, позначеними на плані в техпаспорті номерами 1-6,1-7,1-9,1-10, розташований комин та позначена наявність димовивідного каналу (а. с. 22-24; а.с.76-78).

Відповідно до копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого фахівцями КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 12.03.2015, вбачається, що співвласниками нерухомого майна на той час були ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; між кімнатами, позначеними на плані в техпаспорті номерами 2-4,2-5, 1-7,1-6, розташований комин (а.с.15-18).

Зі змісту копії технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого фахівцями КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 15.10.2015, вбачається, що співвласниками нерухомого майна на той час були ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ; між кімнатами, позначеними на плані в техпаспорті номерами 2-4,2-5, 1-7,1-6, розташований комин (а. с. 19-21; а.с.72-75).

Згідно з копією технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого фахівцями КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» станом на 20.02.2013, вбачається, що співвласниками нерухомого майна на той час були ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ; між кімнатами, позначеними на плані в техпаспорті номерами 2-4,2-5,1-7, 1-6, розташований комин (а. с. 79-86).

Відповідно до копії плану реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , № Н:100, погодженого головним архітектором м. Нововолинська М.В. Вісьмак, між кімнатами, позначеними на плані як «кімната 16.8», «коридор 8.2», «кімната 14.9», «коридор 10.8», розташований комин та позначена наявність димовивідного каналу (а.с.27-28).

Сторонами зауважено, що найменування АДРЕСА_1 , позначені на цьому плані кімнати є тими ж самими, про які йдеться в наданих копіях технічних паспортів, саме ці кімнати в подальшому були розподілені між позивачкою та відповідачем на підставі рішення суду.

Між КП «Управляюча житлова компанія № 2» ЖКО Нововолинської міської ради(як виконавцем робіт) та ОСОБА_1 (як замовницею) укладено договір від 20.11.2020 № 58 про надання послуги з обслуговування димових та вентиляційних каналів (перевірки технічного стану димових та вентиляційних каналів). За вказаним договором виконавець надає замовниці послуги з перевірки димових та вентиляційних каналів в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що включає перевірку технічного стану димових та вентиляційних каналів, складання акта перевірки димових та вентиляційних каналів (а.с.26).

Зі змісту акта від 20.11.2020 № 168, складеного чистильниками ДВК ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в присутності власниці квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_1 , вбачається, що в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 здійснено перевірку та прочистку димових і вентиляційних каналів, встановлено, що конструкція та матеріали відповідають вимогам проєктної документації, димові та вентиляційні канали споруджено з червоної обпаленої цегли, перетинка в димовому каналі справна, прохідність каналів та наявність тяги задовільна, канали є відокремленими та герметичними, оголовок справний, правильно розташований відносно даху, стан внутрішніх поверхонь димових та вентиляційних каналів задовільний, тріщини на зовнішніх поверхнях димових та вентиляційних каналів відсутні, димові та вентиляційні канали відповідають проєктному рішенню та придатні до експлуатації (а.с.25).

ОСОБА_1 звернулась 04.10.2021 із заявою до начальника Відділу поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області, повідомила про незаконне втручання ОСОБА_3 в роботу димового каналу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зазначила, що чадний газ потрапляє у належні їй приміщення (а.с.12). Ця заява позивачки 04.10.2021 прийнята до розгляду територіальним органом поліції, № за журналом єдиного обліку 7654 (а.с.13). За повідомленням Відділу поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУ НП у Волинській області від 04.10.2021 № 4271/52/1/01-21 за результатами перевірки заяви ОСОБА_1 не було встановлено ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, вбачається наявність спору з цивільно-правових відносин, котрі склались між заявницею та ОСОБА_3 (а.с.14).

ОСОБА_3 звертався 05.10.2020 до ОСОБА_1 з листом, в якому повідомив, що вважає неприпустимими дії позивачки щодо спроби приєднання елементів каміна до існуючого кам`яного комину в буд. АДРЕСА_1 , оскільки комин призначений лише для кам`яної печі, демонтованої в 2003 році, зауважив, що були здійснені зміни в конструкції комину, а це не дає можливості використовувати згадану споруду, подальше використання комину (на думку відповідача) могло би призвести до виникнення загрози життю та здоров`ю ОСОБА_3 та членів його родини, відповідач пропонував позивачці демонтувати комин (а.с.89). Позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду справи підтвердила отримання нею в жовтні 2020 року зазначеного листа від відповідача, повідомила про свою незгоду на пропозицію ОСОБА_3 щодо демонтування комину.

Відповідач ОСОБА_3 звертався 18.11.2020 до начальника Нововолинського МВ УДСНС України у Волинській області, просив здійснити перевірку відповідності державним будівельним нормам та правилам пожежної безпеки димоходу, спорудженого у проміжній стіні будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.90-91). Відповідач у цьому листі зазначив, що йому відомо про застосування при спорудження димоходу матеріалів, які підлягають корозії, про попадання у димохід опадів, про відсутність отвору для очищення нижньої частини димоходу, про здійснення огляду димоходу не в повному обсязі, про відсутність проєкту на встановлення каміну і приєднання до димоходу, про нагрівання під час спалювання твердого палива в каміні суміжної стіни у приміщенні ОСОБА_3 більш, ніж на 65 градусів, про руйнування фарби на суміжній стіні з боку приміщення ОСОБА_3 .. Відповідач вважав, що подальша експлуатація каміні ОСОБА_1 створюватиме небезпеку для життя та здоров`я інших мешканців будинку.

Начальник Нововолинського МВ УДСНС України у Волинській області І. Саюк листом від 25.11.2020 № 562 повідомив ОСОБА_3 про результати розгляду його звернення (а.с.92). Зі змісту листа вбачається, що співробітниками ДСНС було здійснено виїзд на територію приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в цьому будинку наявний димохід, котрий експлуатується. Додатково начальник служби в листі звернув увагу ОСОБА_3 на дотримання окремих положень Правил пожежної безпеки в Україні та ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», наголосив на виконанні зазначених приписів нормативних документів. Водночас зі змісту згаданого листа не вбачається, що співробітниками ДСНС були зафіксовані будь-які порушення правил пожежної безпеки при огляді димоходу, котрий експлуатується в будинку, або ж було отримано фактичне підтвердження обставин, викладених у звернення ОСОБА_3 від 18.11.2020.

Крім того, відповідач звертався 04.10.2021 із аналогічною заявою щодо перевірки димоходу в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до Володимир-Волинського РУ ГУ ДСНС у Волинській області. Листом від 18.10.2021 № 340 начальник Управління В. Процюк повідомив заявника, що було здійснено виїзд співробітниками ДСНС на територію приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на горищі демонтовано димохід, який попередньо був споруджений разом із житловим будинком, а витяжні канали частково забетоновані, що могло спричинити задимлення, яке сталось 30.09.2021 у приміщенні будинку, належному ОСОБА_1 (а. с. 93).

ОСОБА_3 надав до суду для огляду фотографії, виготовлені 02.12.2020, де зафіксовані фрагменти цегляної споруди та сліди осипу штукатурки на них, тріщини на штукатурці поряд з металевими дверцятами у стіні (а.с.94,95). За твердженнями відповідача, ці фото свідчать про недотримання правил пожежної безпеки та будівельних стандартів під час спорудження димоходу в спірному будинку. ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала, що вказані фотографії фіксують саме димохід, споруджений в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стверджувала, що такі фотознімки могли бути зроблені відповідачем у приміщенні однієї з допоміжних будівель, розташованих на території їхнього домоволодіння.

В свою чергу ОСОБА_1 надала до суду для огляду фотознімки, на яких зафіксовані зображення металевої конструкції серед цегли, залитої цементним розчином, залишки неприбраної цегли на горищі будинку, складені цеглини на подвір`ї домоволодіння (а. с. 106-110). За твердженнями позивачки, на фото зображені частково залитий цементом отвір вивідного каналу, залишки зруйнованого димоходу (комину), цегла, котра після цього залишилась. Такі ж фотографічні зображення надані ОСОБА_1 до суду у виді окремих файлів, збережених на диску формату DVD-R (а.с.111).

ОСОБА_1 надано до суду фотографічне зображення спорудженої в приміщенні, належному ОСОБА_1 печі на твердому паливі промислового виробництва («Wanders», Нідерланди), димову трубу від котрої приєднано до димовентиляційного каналу в спірному будинку (а.с.161). Позивач стверджувала, що така піч відповідає всім стандартам та правилам безпеки в експлуатації.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказувала, що саме неправомірними діями ОСОБА_3 , які виразились у руйнуванні димоходу та часткового бетонування витяжних каналів у будинку внаслідок чого відбулось задимлення її квартири, що в свою чергу перешкоджає їй як власнику користуватись мирно своїм майном.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Правовими підставами заявленого позову зазначено норми ст. 383, 391 ЦК України, щодо здійснення права власності та права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ( ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з частиною другою статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Аналізуючи правовстановлюючі документи сторін на частини будинковолодіння необхідно дійти до висновку, що після виділу в натурі ОСОБА_1 за рішенням суду її частини зі спірного об`єкта нерухомого майна, ліквідації можливості вільного проходу між частинами будинку, належними позивачці та відповідачу ( ОСОБА_3 заклав цеглою прохід між окремими кімнатами, котрі сполучали відповідні приміщення в будинку, ця обставина визнана обома сторонами), будинок, в якому мешкають позивачка та відповідач з родинами, набув статусу багатоквартирного. Як встановлено судом, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 на теперішній час є квартира АДРЕСА_5 , відповідно зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є квартира

АДРЕСА_6 , конструктивно призначені для використання в системі опалення житлових приміщень (в тому числі, димохід, димовивідні та вентиляційні канали), належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 у згаданому будинку (позивачці та відповідачу). Розпорядження цим майном (зокрема, руйнування такого майна) повинно здійснюватися за згодою всіх співвласників.

Зі змісту технічних документів на житловий будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , убачається, що між кімнатами, котрі на теперішній час перебувають у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був розташований комин. Твердження ОСОБА_3 щодо відсутності будь-яких димових та вентиляційних каналів у будинку після його газифікації спростовуються зокрема, як поясненнями позивача так і наданим ОСОБА_1 актом від 20.11.2020 № 168, складеним чистильниками КП «Управляюча житлова компанія № 2» ЖКО Нововолинської міської ради (а.с.25). У цьому акті відображено результати виконання робіт щодо перевірки та прочистки димових і вентиляційних каналів у згаданому будинку, на той час такі канали були придатними до експлуатації, в акті не зафіксовано відсутності в будинку димових та вентиляційних каналів. Він містить чіткий та однозначний висновок про придатність димових і вентиляційних каналів у будинку для експлуатації. Крім того, зі змісту наданої самим відповідачем копії листа начальника Нововолинського МВ УДСНС України у Волинській області І. Саюка від 25.11.2020 № 562 (а.с.92) вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 наявний димохід, котрий експлуатується. При розгляді справи судом не було встановлено жодних обставин, котрі б вказували на неправдивість інформації, викладеної незацікавленими особами в наведених документах.

За результатами огляду спірного будинку, здійсненого представниками ДСНС в жовтні 2021 року було встановлено, що на горищі демонтовано димохід, який попередньо був споруджений разом із житловим будинком, а витяжні канали частково забетоновані, що могло спричинити задимлення, яке сталось 30.09.2021 у приміщенні будинку, належному ОСОБА_1 (лист начальника Володимир-Волинського РУ ГУ ДСНС у Волинській області В. Процюка від 18.10.2021 № 340; а. с. 93).

При розгляді справи судом першої інстанції так і судом апеляційної інстанції не було встановлено жодних обставин, котрі б вказували на неправдивість інформації, викладеної співробітниками ДСНС в наведеному листі, котрі б підтверджували пряму чи непряму заінтересованість фахівців ДСНС у результатах вирішення спору між сторонами. Висновки фахівців ДСНС підтверджуються і наданими ОСОБА_1 надала до суду для огляду фотознімки, на яких зафіксовані частково залитий цементом отвір вивідного каналу, залишки зруйнованого димоходу (комину), цегла, котра після цього залишилась (а.с.106-110).

Зі змісту листа начальника Володимир-Волинського РУ ГУ ДСНС у Волинській області В. Процюка від 18.10.2021 № 340 (а.с.93), адресованого ОСОБА_3 , вбачається, що станом на жовтень 2021 року на горищі будинку АДРЕСА_1 демонтовано димохід, який попередньо був споруджений разом із житловим будинком, а витяжні канали частково забетоновані, що могло спричинити задимлення, яке сталось 30.09.2021 у приміщенні будинку, належному ОСОБА_1 ..

Згідно з державними будівельними нормами України (пункти 3.9., 3.10., ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», затв. наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.01.2013 № 24, від 28.08.2013 № 410, чинний з 01.01.2014): димовідвід визначено як канал для відводу димових газів від теплогенератора (котла) до димоходу або в атмосферу безпосередньо; димохід це вертикальний канал прямокутного або круглого перерізу для створення тяги та відведення димових газів від димовідводу або теплогенератора (котла), печі нагору в атмосферу.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 тривалий час існує спір щодо використання позивачкою димоходу в будинку (лист ОСОБА_3 від 05.10.2020, адресований ОСОБА_1 , а. с. 89).

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що димохід, димові та вентиляційні канали в будинку АДРЕСА_1 були споруджені і функціонували за своїм цільовим призначенням. Димохід, димові та вентиляційні канали в будинку становлять об`єкти спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Руйнування димоходу, часткове бетонування витяжних каналів завдали шкоди ОСОБА_1 , яка є співвласницею згаданих об`єктів на бетонування яких ОСОБА_1 дозвіл не давала.

Відтак, розглянувши обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 та її докази у сукупності із запереченнями ОСОБА_3 та його доказами, враховуючи відсутність з боку відповідача доказів, котрі б доводили його непричетність до руйнування димоходу та часткового бетонування витяжних каналів у будинку, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що право ОСОБА_1 на користування своїм майном, за його цільовим призначенням, є порушеним іншим співвласником цього майна ОСОБА_3 та воно підлягає відновленню шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок привести в попередній стан димохід та витяжні канали в спірному будинку.

Відмовляючи у задоволені зустрічного позову, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що ОСОБА_3 не було надано до суду докази, які б підтверджували обставин щодо порушення його права як власника іншої квартири у спірному будинку зокрема: надмірне нагрівання поверхні стіни між суміжними квартирами в будинку, шкідливі випаровування фарби з поверхні суміжної стіни, експлуатація ОСОБА_1 димоходу (до руйнування цієї споруди) з явними порушеннями правил пожежної безпеки. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_3 покликався виключно на свої власні знання та міркування, не підтверджуючи їх належними та допустимими доказами

Згідно з положеннями ч.2 ст. 383 ЦПК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

ОСОБА_1 вказувала, що вона для обігріву належних їй приміщень у будинку користувалась піччю на твердому паливі промислового виробництва («Wanders», Нідерланди), котра відповідає стандартам та правилам безпеки в експлуатації, димову трубу від печі вона приєднала до димовентиляційного каналу в спірному будинку зі згоди компетентних служб.

ОСОБА_3 не було подано беззаперечних доказів того що експлуатація ОСОБА_1 встановленої в приміщенні квартири АДРЕСА_4 спірного будинку печі (каміну) призводить до порушення його прав як власника квартири АДРЕСА_7 у цьому ж будинку або порушує санітарно-технічних вимоги і правила експлуатації будинку. Тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відсутні будь-які підстави для задоволення зустрічного позову.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволені зустрічного позову відповідає вимогам закону.

Суд в даному випадку правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: