Справа №509/2686/18
Провадження 4-с/522/61/22
УХВАЛА

18 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондаря В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Зеленюк П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полякова В.В.

ВСТАНОВИВ:

До суду 27.06.2022 надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полякова В.В., згідно якої просить:

-Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо відмови в скасуванні арешту грошових коштів на картковому рахунку в ПАТ «Банк «Південний», призначено для зарахування заробітної плати ОСОБА_1 від ТОВ «ЗАРС»;

-Зобов`язати державного виконавця скасувати арешт грошових коштів по вказаному рахунку.

В обґрунтування скарги відзначено, що у Другому Приморському відділі ДВС у м . Одеса перебуває виконавче провадження АСВП №64125852, відкрите 13.01.2021 з примусового виконання виконавчого листа №509/2686/18, виданого Приморським районним судом м. Одеси 26.11.2020 про стягнення коштів. В рамках виконавчого провадження прийнято постанову про накладення арешту на кошти боржника та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 25.01.2022. Державним виконавцем не було враховано, що рахунок на який накладено арешт відкрито для отримання заробітної плати. Заробітна плата є єдиним джерелом існування та забезпечення життя ОСОБА_1 16.04.2022 державному виконавцю Полякову В.В. скаржником надіслано заяву щодо необхідності зняття арешту з рахунку, на що йому було відмовлено в знятті арешту, оскільки банк не повідомляв про спеціальний режим рахунку та не відмовляв у накладенні арешту, якщо боржник вважає безпідставним накладений арешт на заробітну плату має оскаржувати діяльність саме банку. Державний виконавець не дотримався перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржником за якими є громадяни РФ).

Ухвалою суду від 28.06.2022 скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, скаржнику надано 10-денний строк для усунення недоліків скарги.

Після усунення недоліків скарги ухвалою суду від 01.07.2022 прийнято до розгляду справу за скаргою ОСОБА_1 та призначено до розгляду в судовому засіданні 11.07.2022.

Розгляд справи у судовому засіданні 11.07.2022 було відкладено на 18.07.2022, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідності слідувати в укриття.

До суду 11.07.2022 надійшли заперечення старшого державного виконавця Полякова В.В., який вказав, що 21.01.2022 винесена постанова про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та / або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Отже, державний виконавець може накладати арешт на будь-які кошти, при цьому саме банк, який виконує постанову повинен визначити статус коштів і рахунку та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів та повернути його постанову без виконання. Також відзначає, що наказом від 31.05.2022 боржника звільнено з місця роботи, у зв`язку з чим неможливо визначити, що на заарештований рахунок надходить заробітна плата.

У судому засіданні 18.07.2022 ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали подану скаргу та просили задовольнити.

Державний виконавець Поляков В.В. заперечував щодо задоволення скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про необґрунтованість поданої скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21 січня 2022 в рамках виконавчого провадження №64125852 з приводу виконання виконавчого листа №509/2686/18, виданого 26.11.2020 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 203314,73 грн., було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 209063,3 грн. (а.с.8-9).

Також 25 січня 2022 старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Поляковим Володимиром Вікторовичем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТОВ «ЗАРС», за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 2. Вказано здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача за реквізитами Другого Приморського ВДВС у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 209 069,3 грн. (а.с.10-11).

Згідно довідки ПАТ Банк «Південний» від 15.04.2022, на ім`я ОСОБА_1 відкрито у банку рахунок № НОМЕР_1 в гривні, на який здійснюється різного роду надходження грошових коштів, в т.ч. заробітної плати (а.с.12).

З довідки ТОВ «ЗАРС» від 18.04.2022 вбачається, що ОСОБА_1 з 12.01.2022 по час видання довідки працює в ТОВ «ЗАРС» на посаді інженера з технічного нагляду (будівництво), та отримує заробітну плату на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ Банк «Південний» (а.с.13).

ОСОБА_1 19.04.2022 звертався до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції з заявою про здійснення дій, направлених на зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 в ПАТ Банк «Південний», на який здійснюється нарахування заробітної плати (а.с.14-15).

Другий Приморський відділ ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції листом від 11.05.2022 вказав, що банк не повідомляв державного виконавця про спеціальний режим коштів боржника та не повертав виконавцю його постанову без виконання, якщо боржник вважає, що арешт на його кошти накладений безпідставно може звернутися зі скаргою на дії або бездіяльність саме банку, а не державного виконавця (а.с.16-17).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного суду при розгляді справи № 905/361/19 у постанові від 19 травня 2020 року.

ПАТ «Банк «Південний» на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку виконало. В своїй довідці банк вказує, що на рахунок ОСОБА_1 здійснюються різного роду надходження, в тому числі і заробітна плата.

Таким чином, дії державного виконавця щодо накладення арешту були правомірними. Оцінка діям банку судом не надається, оскільки не є предметом розгляду.

Щодо посилання скаржника на перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», згідно п.10.2 яких, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Вищевказаний пункт доповнено відповідно до Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15 березня 2022 року. Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Оскаржувана постанову винесена державним виконавцем в січні 2022 року, в той час як воєнний стан введений на території України 24 лютого 2022 року, а внесення змін до перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» відбулося у березні 2022 року.

Таким чином, постанова винесена раніше, тому посилання скаржника є безпідставними.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі ст.ст. 18, 24, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 261, 450, 451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полякова В.В. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складено 21.07.2022.

Суддя В.Я.Бондар