Справа № 740/4998/22
Провадження № 2/740/1199/22
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
27 грудня 2022 року м. Ніжин
Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газові автомобільні заправки» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ОСОБА_1 подав до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області вказану позовну заяву, в якій заявив вимоги про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні
Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Згідно з постановою Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, в якій погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного Суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі були звільнені від сплати судового збору, а отже, вони підлягають оплаті судовим збором.
Отже, за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивач не звільнений від сплати судового збору і ця вимога підлягає оплаті в установленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, як за майнову вимогу.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становить 2481 грн (ст. 7 цього Закону).
Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вказану позовну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку) у розмірі 1509,16 грн.
На підтвердження сплати судового збору до суду необхідно подати відповідні документи, що підтверджують таку сплату.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків у спосіб надання підтвердження сплати судового збору у розмірі 1509,16 грн.
Керуючись ст. 175 - 177, 185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду окремо від рішення суду в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя І. М. Шевченко