Справа № 303/4938/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Собослоя Г. Г.,

за участю секретарки судового засідання Ігнатко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватної нотаріуски Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лукач Тетяни Михайлівни, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості права на спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатеса Стегура Наталія Романівна, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року, ухвалене суддею Куцкіром Ю. Ю.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Макарівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватної нотаріуски Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лукач Т.М., про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості права на спадкування за законом.

Позов обґрунтувала тим, що вона зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 , де понад 10 років проживала однією сім`єю із ОСОБА_2 як подружжя без реєстрації шлюбу. Спільних дітей у них не було, однак вони були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, піклувались один про одного, як чоловік та дружина.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після смерті якого відкрилася спадщина. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася тільки вона, а інші спадкоємці не зверталися.

Зазначала, що визначення факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини призводить до визнання її спадкоємцем четвертої черги, а тому вважає, що слід змінити їй черговість спадкування із четвертої черги на першу.

Посилаючись на наведені вище обставини просила суд:

1)установити факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу понад п`ять років до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2)змінити черговість спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , надавши ОСОБА_3 , як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування після померлого разом із спадкоємцями першої черги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року у задоволенні цього ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2021 року у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Стегура Н.М., про виправлення описки в резолютивній частині рішення цього ж суду від 23.12.2020 з прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням місцевого суду позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатеса Стегура Н.Р., подала на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності і несправедливості через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги лист Макарівської сільської ради Мукачівського району від 17.02.2020 з підстав начебто відсутності на ньому печатки юридичної особи публічного права, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо використання печаток юридичними особами та фізичними особами-підприємцями», який набрав чинності 19.07.2017, печатка не належить до обов`язкових реквізитів первинного документа.

Зазначала, що є помилковими висновки суду про недоведеність нею своїх позовних вимог та зазначення в позовній заяві прізвище « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_5 », є опискою і заміна одного прізвища на інше не змінює змісту рішення суду.

З огляду на наведене просила оскаржене рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 08 вересня 2021 року залучено до участі в цій справі як правонаступника відповідача Макарівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області Мукачівську міську раду Закарпатської області.

У судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_1 адвокатеса Стегура Н.Р., апеляційну скаргу підтримала з підстав наведених у ній, просила таку задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати та позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися повторно, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому, на переконання колегії суддів і відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представниці позивачки ОСОБА_1 адвокатеси Стегури Н.Р., перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця - адвокатеса Стегура Н.М., про виправлення описки в резолютивній частині рішення цього ж суду від 23.12.2020 з прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », в апеляційному порядку, як це передбачено пунктом 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, не оскаржена.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 місцевий суд виходив із їх недоведеності та необґрунтованості, а також із того, що не є зрозумілим у зв`язку з чим позивачка просить установити факт проживання саме ОСОБА_3 із ОСОБА_2 із одночасною зміною черговості спадкування з наданням ОСОБА_3 права на спадкування першої черги.

Проте колегія суддів із цими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, оскільки таких суд дійшов із порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом установлено, що відповідно до копії паспорта громадянки України ОСОБА_1 , вона з 26 листопада 2010 року зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 (а.с.4).

Як убачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.04.2016, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Із довідки виконкому Макарівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області за № 727 від 17.07.2013 видно, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить її співмешканець ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно з довідкою Макарівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 17.02.2020 № 02-18/60, на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ним у будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_1 , яка проживала із ним однією сім`єю більше п`яти років до дня його смерті (а.с.6).

Відповідно до довідки від 21.07.2020 за № 30/02-14, виданої приватною нотаріускою Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Лукач Т.М., то ОСОБА_1 звернулася із заявою про прийняття спадщини за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Спадкова справа за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 заведена приватною нотаріускою Лукач Т.М. за № 05/2020 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 65640298. Станом на 21.07.2020 інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертались (а.с.9).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Положеннями частин 1, 2 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших особі або державних чи суспільних інтересах

Згідно з приписами ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України «Диспозитивність цивільного судочинства» суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, зокрема в межах заявлених нею вимог.

У позовній заяві ОСОБА_1 просила суд установити факт проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу понад п`ять років до ІНФОРМАЦІЯ_1 , та змінити черговість спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , надавши ОСОБА_3 , як спадкоємцю четвертої черги, право на спадкування після померлого разом із спадкоємцями першої черги.

Свої позовні вимоги (предмет позову) позивачка ОСОБА_1 , в тому числі через представницю адвокатесу Стегуру Н.Р., із часу пред`явлення до суду позову 07.09.2020, отримання 16.09.2020 копії ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі від 14.09.2020 (а.с.17), отримання 20.11.2020 копії ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 17.11.2020 (а.с.27) і до часу ухвалення 23.12.2020 рішення суду не змінювала. Натомість, у своїх заявах від 17.11.2020 (а.с.23) та 23.12.2020 (а.с.31) позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила суд задовольнити.

Отже, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про те, що позивачка не вправі була просити суд установити факт проживання однією сім`єю як подружжям відносно ОСОБА_3 та наданням останній права на спадкування після смерті ОСОБА_2 разом із спадкоємцями першої черги, а відтак, на переконання колегії суддів, місцевий суд повинен був відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 саме з цієї самостійної підстави, а не заразом із-за необґрунтованістю і недоведеністю позовних вимог по суті спору.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає частково слушними, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та частково спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає до зміни в частині його правового обґрунтування (мотивувальної частини рішення), а резолютивна його частина до залишення без змін.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 891,50 грн (а.с.71) слід віднести за рахунок апелянтки-позивачки ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представниця адвокатеса Стегура Наталія Романівна, задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року змінити в частині його правового обґрунтування. Резолютивну частину рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 грудня 2022 року.

Суддя-доповідачка

Судді