Справа № 450/1062/22 Провадження № 2/450/1179/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

за участі представника позивача Цьвок Б.І.

представника відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс» - Чала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_2 про предмет спору : стягнення з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 95 981, 45 грн. та стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 74 397, 98 грн. різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), 2 000, 00 грн. франшизи,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача) : 21.10.2021 року в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Peugeot 5008» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля « Nissan Qashqai» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс», згідно полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4843692. Станом на момент ДТП автомобіль «Peugeot 5008» перебував на реєстраційних номерних знаках Французької республіки, транзитний номер НОМЕР_3 та пройшов процедуру митного оформлення відповідно до вимог чинного законодавства. В подальшому транспортний засіб «Peugeot 5008» зареєстрований в органах МВС, власник ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Станом на дату ДТП право власності позивача на транспортний засіб підтверджується Договором № OLTR-208805/2021 купівлі-продажу транспортного засобу від 06.10.2021р., актом приймання-передачі транспортного засобу від 06.10.2021 р., видатковою накладною, Актом огляду реалізованого транспортного засобу, митною декларацією. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2021 р. встановлено вину відповідача ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу, як власнику автомобіля нанесена значна матеріальна шкода. Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу від 01.11.2021 р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Peugeot 5008» становить 92 926, 45 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Peugeot 5008» складає 167 324, 43 грн. З метою відшкодування збитків ОСОБА_1 звернулась із заявою про страхове відшкодування від 17.11.2021 р. до ПрАТ «Європейський страховий альянс», однак станом на 04.04.2022 р. страхова компанія не здійснила виплати страхового відшкодування. На підставі викладеного просить стягнути із ПрАТ «Європейський страховий альянс» 92 926, 45грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу колісного транспортного засобу; 750, 00 грн. вартість евакуації транспортного засобу; 805, 00 грн. вартість демонтажу/монтажу бампера; 3 500, 00 грн. вартість проведеної оцінки відновлювального ремонту. Відповідно до ст.1194 ЦК України просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 74 397, 98 грн. та 2000,00грн. франшизи. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Представником відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» подано відзив на позовну заяву в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що 20.01.2021 р. страхова компанія уклала Договір страхування цивільно-правової відповідальності з ОСОБА_5 серії АР № 4843692. Ліміт відповідальності страховика 130 000 грн. та франшиза 2000, 00 грн. Позивач звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та пакетом документів, зокрема із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого пошкоджений транспортний засіб зареєстрований на території Республіка Франція. Відповідно до наданих митних документів автомобіль «Peugeot 5008» номерний знак НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_4 , власником є ПП «Ол Транс Глобал» з відміткою митниці про ввезення транспортного засобу 06.07.2021 р. Листом за вих. № 68/26 від 17.12.2021 р. відповідач повідомив позивача про вимоги до оформлення документів щодо транспортних засобів, які ввезені на територію України для тимчасового користування та зареєстровані в інших країнах, та запросив необхідні документи. Листом за вих. № 5/26 від 28.01.2022 р. відповідач повідомив позивача, що відсутні запитувані документи, на підставі яких можна було б здійснити виплату страхового відшкодування. Запитуваних документів позивач не надала, натомість звернулась із позовом до суду. Також у відзиві представник відповідача вказує, що згідно п.1.3. ст.1 Спеціального закону потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та /або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу.Ст.34 ЗУ «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Вказує, що відповідно до ч. 4 ст.380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб крім транспортних засобів особистого користування, що класифікуються а товарною позицією 8903 згідно УКТ ЗЕД. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Порядок державної реєстрації транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наданий заявником договір купівлі-продажу транспортного засобу підтверджує лише правомірність придбання транспортного засобу «Peugeot 5008» номерний знак НОМЕР_1 , а не документом, що підтверджує право власності на транспортний засіб. Відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998р. № 1388: експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Тому, враховуючи дату ДТП 21.10.2021 р. вказаний транспортний засіб перебував на території України більше двох місяців ( з 16.07.2021р.) і не був тимчасово зареєстрований/перереєстрований в органах МВС України, що свідчить про відсутність належного документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння даної ДТП та заборону експлуатації транспортного засобу зі спливом вказаного строку. Листом від 28.01.2022 р. № Б/26 ПрАТ «Європейський страховий альянс» скерував відповідь позивачу в якому повідомив про відсутність документів, що підтверджують законну експлуатацію транспортного засобу на території України на момент ДТП, а отже відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування. Щодо заявлених витрат на правничу допомогу представник відповідача вказав, що договір про правову допомогу не надано, а також не надано документу, що підтверджує перелік та розмір вартості послуг адвоката. На підставі викладеного просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_6 подав відповідь на відзив в якому вказує, що доводи страхової компанії про відсутність у позивача документів про законне володіння транспортним засобом на момент ДТП та відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування є необґрунтованими, зокрема із врахуванням підпункту 1.6. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, передбачені п.37.1 ст.37 Закону. Також покликався на правові позиції щодо визначення поняття фактичного володільця майном, викладених у позиціях Верховного суду у справі № 910/14693/17 та у справі № 610/2229/18.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, вказав, що страхова компанія безпідставно відмовила у виплаті страхового відшкодування, а різниця між заподіяною шкодою та страховою виплатою має бути стягнута з ОСОБА_2 .

Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» у судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2021 р. у справі №450/4459/21 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого з ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові встановлено, що 21.10.2021 року о 08 год. 05 хв. на перехресті вулиць Д.Галицького, Л.Українки та Г.Сковороди в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, водій ОСОБА_2 рухаючись по вул. Л.Українки, керуючи автомобілем марки «Nissan» номерний знак НОМЕР_2 перед початком руху не впевнився в безпеці, чим порушив вимоги пунктів 2.1, 10.1 ПДР України, та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по вул. Г.Сковороди, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідальність водія автомобіля марки «Nissan» номерний знак НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена за полісом обов`язкового страхування в ПрАТ «Європейський страховий альянс» за полісом № АР/4843692. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду завдану майну складає 130 000, 00 грн. Розмір франшизи складає 2000.00 грн.

Відповідно до звіту № ФС-180 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого колісного транспортного засобу, проведеного ФОП ОСОБА_4 від 01.11.21р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot» номерний знак НОМЕР_3 складає 167 324, 43 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 92 926, 45 грн.

Відповідно до Договору № OLTR-208805/2021 купівлі-продажу транспортного засобу від 06.10.2021 р., укладеного між ПП «Ол транс Глобал» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), продавець зобов`язується передати майно у власність, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити за нього обумовлену грошову суму, а саме транспортний засіб «Peugeot» 5008 2014 р. випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Відповідно до п.3.2 договору транспортний засіб вважається переданим покупцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Згідно п.3.4 Договору після передачі транспортного засобу за Актом приймання-передачі, продавець втрачає право власності на цей транспортний засіб, а покупець приймає його у власність та без законодавчих обмежень користується та розпоряджається транспортним засобом з моменту державної реєстраії транспортного засобу в уповноважених державних органах.

На підставі вищезазначеного договору ПП «Ол транс Глобал» видало видаткову накладну № OLTR-208805/2021 на вищезазначений транспортний засіб.

Згідно Акту № OLTR-208805/2021 прийняття-передачі транспортних засобів від 06.10.2021 р. суб`єкт господарювання ПП «Ол транс глобал» передав, а фізична особа ОСОБА_1 отримала транспортний засіб «Peugeot» 5008 2014 р. випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , транзитний номерний знак « НОМЕР_3 ».

06.10.2021 р. сторонами ПП «Ол транс Глобал» та ОСОБА_1 підписано Акт огляду реалізованого транспортного засобу №8112/21/008237 від 06.10.2021р. на підставі договору купівлі продажу № OLTR-208805/2021, в якому зазначено в графі «Відомості про суб`єкта господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами» - ПП «Ол транс Глобал».

Як вбачається з вантажно-митної декларації (електронної митної декларації) № UA204060/2021/014149 від 16.07.2021 р. Рівненської митниці міндоходів транспортний засіб «Peugeot» 5008 2014 р. випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , ввезений на одержувача ПП «Ол транс Глобал» 16.07.2021 р.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ОСОБА_1 зареєструвала транспортний засіб «Peugeot» 15.01.2022 р., д.н.з. НОМЕР_7 .

З метою відшкодування збитків ОСОБА_1 звернулась із заявою про страхове відшкодування від 17.11.2021 р. до ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Листом від 28.01.2022р. № Б/26 ПрАТ «Європейський страховий альянс» скерував відповідь позивачу в якому повідомив про відсутність документів, що підтверджують законну експлуатацію транспортного засобу на території України на момент ДТП та відмову у виплаті страхового відшкодування.

За змістом положень ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п.1.3 ст.1 Закону потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний.

Щодо покликання представника відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» на відсутність у позивача документів, які б підтвердили правомірність експлуатації транспортного засобу, суд зазначає наступне :

відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч.3 ст.397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

У постанові від 04.09.2019 р. у справі № 761/24050/17 Верховний суд вказав, зокрема: пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Колегія суддів погоджується із висновками суду про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу. Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує. Наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб.

У постанові від 08.11.2021р. у справі № 610/2229/18 Верховний суд, висловив позицію щодо поняття правомірне володіння транспортним засобом, зокрема вказавши, що основна ознака володіння полягає у пануванні (владі) особи над річчю, під чим розуміється вплив на річ, ставлення до речі. Друга ознака володіння полягає в тому, що панування має бути фактичним, хоча це і не завжди передбачає постійний контакт особи з річчю, характер панування визначається властивостями самої речі, її призначенням та характеристиками. Майно, що перебуває у володінні особи, перебуває під її впливом. Користуючись, розпоряджаючись чи управляючи майном, особа здійснює певний вплив на майно, адже, реалізуючи ці права, особа здійснює певні активні дії. Для володіння характерною є не динаміка, а статика відносин. Володіння - це певний фактичний стан закріплення майна за певним суб`єктом. Для того, щоб бути володільцем, особі не треба постійно перебувати у матеріальному контакті з річчю. У володільця лише повинна бути можливість у потрібний момент поставити себе в таке становище щодо речі, щоб реалізувати матеріальний контакт із нею. Отже, важлива ознака володіння полягає у тому, що такий матеріальний зв`язок має бути реальним чи дійсно можливим, а особа, яка володіє річчю, повинна мати реальні можливості в будь-який момент розпочати дійсне володіння річчю, користування та розпоряджання нею.

Відповідно до змісту частини першої статті 397 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) володільцем майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Положеннями статті 398 ЦК України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Тобто правомірність володіння майном виникає на підставі певного юридичного факту, зокрема, укладення відповідного договору. Такий договір може укладатися як усно, так і письмово. Якщо власник майна передає іншій особі у володіння певне майно добровільно, проте без відповідного письмового оформлення договірних відносин (за винятком випадків, коли законом встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину), то за загальним правилом вважається, що власник правомірно передав майно у володіння іншої особи.

Позивач на час ДТП була законним володільцем транспортного засобу, що підтверджується Договором № OLTR-208805/2021 купівлі-продажу транспортного засобу від 06.10.2021 р., Актом № OLTR-208805/2021 прийняття-передачі транспортних засобів від 06.10.2021 р., Актом огляду реалізованого транспортного засобу від 06.10.2021 р. на підставі договору купівлі продажу № OLTR-208805/2021, видатковою накладною.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ст.380 Митного кодексу України, оскільки нормами даної статті регулюється тимчасове ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України, а як вбачається з вантажно-митної декларації (електронної митної декларації) № UA204060/2021/014149 від 16.07.2021 р. Рівненської митниці міндоходів транспортний засіб «Peugeot» 5008 ввезений на одержувача ПП «Ол транс Глобал» 16.07.2021 р.

Також представник позивача у відзиві зазначає, що відповідно до п.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998р. № 1388: експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Однак як вбачається з представлених документів транспортний засіб «Peugeot» 5008 був ввезений ПП «Ол транс Глобал», як суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, яким здійснено митне оформлення даного транспортного засобу. «03ВН1741».

Відповідно до п.28 вищезазначеного Порядку транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб`єктами господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та наданих цими суб`єктами господарювання відомостей про номери оформлених митних декларацій. Відомості про оформлення митної декларації перевіряються шляхом надсилання запиту в електронному вигляді до єдиної інформаційної системи митних органів за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем.

Відповідно до п. 47, 48 Порядку на транспортні засоби, що доставляються своїм ходом до місця державної реєстрації з підприємств-виробників, авторемонтних підприємств, торговельних організацій, з-за кордону, а також на зняті з обліку транспортні засоби видаються номерні знаки для разових поїздок строком на два місяці. 48. Відмітка про видачу номерних знаків для разових поїздок робиться в реєстраційних документах або в документах, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.

Як вбачається з Акту № OLTR-208805/2021 прийняття-передачі транспортних засобів від 06.10.2021р., Акту огляду реалізованого транспортного засобу №8112/21/008237 від 06.10.2021р. при купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_1 були оформлені номерні знаки для разових поїздок «03ВН1741».

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з настанням події, яка є страховим випадком, наявні підстави для здійснення страховою компанією відшкодування позивачу, як законному володільцеві транспортного засобу у відповідності до п. 1.6. ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розміру шкоди нанесеної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 21.10.2021 р.

Згідно звіту про оцінку № ФС-180 витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу складають 92 926, 45 грн.

Позивач понесла витрати на замовлення вказаного звіту проведеного ФОП ОСОБА_4 , у розмірі 3 500, 00 грн., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 25/10/21 від 25.10.2021 року та витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП у розмірі 750 грн., що підтверджуються квитанцією від 25.10.2021 року. Вказані витрати підлягають стягнення на користь позивача з ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Щодо стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» витрат у розмірі 805, 00 грн. на відшкодування вартості демонтажу/монтажу переднього бампера пошкодженого транспортного засобу на СТО, то як вбачається з рахунку-фактури № 743 від 29.10.2021р. такий виставлений ФОП ОСОБА_7 , натомість звіт про оцінку складено ОП ОСОБА_4 , оплата здійснена ОСОБА_3 , відтак позивачем не доведено підставності даної вимоги до страхової компанії.

Згідно приписів ст.ст.1166, 1188, 1192 ЦК України позивач має право на повне відшкодування завданої йому в даній ДТП матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому майна (автомобіля), в тому числі на відшкодування всіх завданих збитків.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15 (провадження № 14-176цс18) зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою страхового відшкодування.

Згідно п.36.6 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Таким чином судом встановлено, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягнення різниця між розміром відновлювального ремонту транспортного засобу 167 324, 43 грн. та сумою страхового відшкодування, що складає 74 397,98грн. та сума франшизи у розмірі 2 000,00грн, та разом 76 397,98 грн.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 , слід стягнути страхове відшкодування у розмірі 95 176, 45 грн., а з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , слід стягнути страхове відшкодування у розмірі 76 397, 98 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При зверненні до суду, позивачем оплачено судовий збір у розмірі 1723, 79 грн., що стверджується дублікатом чеку від 04.04.2022 року.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача надано ордер про надання правничої допомоги від 14.02.2022 року; договір про надання правової допомоги № 22/02/11 від 11.02.2022 року; додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 22/02/11 від 11.02.2022 року; акт наданих послуг від 12.09.2022 року; копію рахунку-фактури № 22/02/11/1 від 01.07.2022 року; копію рахунку-фактури № 22/02/11/1 від 16.08.2022 року; копію рахунку-фактури № 22/02/11/1 від 01.09.2022 року; копію квитанції від 01.07.2022 року; копію квитанції від 17.08.2022 року; копію меморіального ордеру від 09.09.2022 року.

Таким чином, вартість фактично наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 15 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи встановлені частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України критерії співмірності, сплачена позивачем адвокату сума витрат на правничу допомогу підлягає відшкодуванню в розмірі 15 000,00 грн., що на думку суду, відповідає зазначеним критеріям.

Таким чином з врахуванням того, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, тому з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , слід стягнути судовий збір у розмірі 854, 66 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 437, 00 грн.; з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , слід стягнути судовий збір у розмірі 861, 90 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ЄРПОУ 19411125, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 страхове відшкодування у розмірі 95 176, 45 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сто сімдесят шість гривень 45 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 страхове відшкодування у розмірі 76 397, 98 грн. (сімдесят шість тисяч триста дев`яносто сім гривень 98 коп.)

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ЄРПОУ 19411125, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 судовий збір у розмірі 854, 66 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ЄРПОУ 19411125, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7 437, 00 грн. (сім тисяч чотириста тридцять сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 судовий збір у розмірі 861, 90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500, 00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2 .

Відповідач : Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» , м. Київ, вул. Ямська, 28а.

Відповідач : ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 26.10.2022 року.

СуддяН. Б. Добош