Справа № 307/1783/21
Провадження № 2/307/503/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бряник М.М.,

секретар судового засідання - Мельник Б.В.,

за участю представника позивача, адвоката Поковба В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат - Поковба Василь Юрійович до ОСОБА_2 та Тячівської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану та Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інтереси якої представляє, адвокат Поковба Василь Юрійович звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та Тячівської міської ради Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану та Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку майна за набувальною давністю.

В обгрунтування позову посилається на те, що вона є власником 2/3 частини будинку розташованого в АДРЕСА_1 , яку з урахуванням частки, що належала її брату, успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадщина, яка складалася з 1/3 частина після смерті матері була прийнята її сестрою, ОСОБА_4 , яка до отримання свідоцтва про право на спадщину, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Після смерті ОСОБА_4 , залишилися двоє синів, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які після смерті матері, спадщину не прийняли.

Позивач зазначає, що оскільки ніхто з її племінників ніколи не проживав у даному будинку і житловою площею не користувався, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_2 вже багато років , як виїхав з м. Тячів, і проживає в м. Ужгород та після смерті спадкодавця минуло 18 років, на протязі яких вона володіє майном, проживає в ньому і вчиняє поточні ремонти, посилаючись на ці обставини, та положення передбачені ст.ст. 344, 28 ЦК України, просить суд визнати, за нею, за набувальною давністю, право власності на 1/3 частку спадкового майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 18.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області постановленою в підготовчому судовому засіданні 06.09.2021 року залучено третю особу яка, не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тячівську державну нотаріальну контору.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.01.2022 року залучено Тячівську міську раду Закарпатської області (, поштовий індекс 90500 м. Тячів, вул. Шевченка №2 Закарпатської області) до участі у справі в якості співвідповідача.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка будучи повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та про причини неявки не повідомила та забезпечила участь свого представника.

Представник позивача, адвокат Поковба В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Зауважив, що його довірителька не знала про те, що спадщину після смерті її сестри ніхто не прийняв, а відтак не скористалася правом на подання заяви на прийняття спадщини, як спадкоємець другої черги спадкування. Коли дізналася про наявність цих обставин, звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини, однак через пропуск строку для прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частини наведеного будинку. Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача ОСОБА_2 щодо пред`явленого до нього позову та давність користування житловим будинком вважає, що позов слід задовольнити та визнати за позивачкою за набувальною давністю право власності на 1/3 частини спірного житлового будинку.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним повідомленим про дату час та місце розгляду справи, шляхом надіслання СМС повідомлення на зазначений ним у заяві про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС - повідомлення від 6.09.2021 р., номер телефону, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Будучи присутнім в підготовчому засіданні 6.09.2021 р. проти задоволення позову не заперечив. Однак заяви про визнання позову, не подавав.

Представник третьої особи, Тячівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському району Закарпатської області, Деяк О. в судове засідання не з`явилася. 9.02.2022 р. та 23.03.2022 р. подала заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності.

Треті особи, Тячівська державна нотаріальна контора та Тячівська міська рада, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи, уповноважених представників в судове засідання не забезпечили та про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом,

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто про обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Тобто, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 2/3 житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 .

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Черевко Л.В. від 23.11.2018 р. вказаний житловий будинок в цілому належав ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Педан М.В. 8.09.1992 року (а.с. 10).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 15.04.2021 р. за № 252828810 та свідоцтва про право на спадщину за законом, вказану частину нерухомого майна позивачка успадкувала після смерті ОСОБА_6 в тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині від якої відмовилися спадкодавці ОСОБА_7 . (а.с. 10, 11-12).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

З постанови державного нотаріуса від 14.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 , зверталася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на цілий житловий будинок.

Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що після смерті ОСОБА_3 , окрім позивачки, спадщину прийняла також і інша дочка спадкодавця, ОСОБА_4 , яка не оформивши її, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла та право на її частку у спадщині переходить до її двох синів (а.с. 13).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області від 11.10.2010 р. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 68).

Як вбачається з повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану, сформованих станом на 3.01.2022 відносно ОСОБА_8 у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація щодо актового запису про народження та шлюб відсутня (а.с. 138)

З наведених доказів, врешті як і з самого позову та пояснень представника позивача, вбачається, що позивач ОСОБА_1 з самого моменту смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 завжди знала, хто є власником житлового будинку розташованого в АДРЕСА_1 та хто має право на спадщину, а саме на 1/3 частини вказаного житлового будинку, а відтак була обізнана й про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Тому за відсутності правових підстав, передбачених ст.344 ЦПК України, в задоволенні вимог про визнання за позивачкою права власності на 1/3 частку спадкового майна за набувальною давністю, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 328, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Тячівської міської ради Закарпатської області, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану та Тячівська державна нотаріальна контора, про визнання за позивачкою за набувальною давністю права власності на 1/3 частку спадкового майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тячівська міська рада Закарпатської області, місцезнаходження юридичної особи, 90500, м. Тячів вул. Шевченка, 2 Закарпатська область, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівський районний відділ реєстрації актів цивільного стану місцезнаходження юридичної особи: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, Закарпатської області, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Тячівська державна нотаріальна контора: місцезнаходження юридичної особи: 90500, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, Закарпатської області, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 28 квітня 2022 року.

Головуючий М.М. Бряник