Справа № 283/1045/22
провадження №6/283/5/2022
У Х В А Л А

08 серпня 2022 року Малинський районний суд Житомирської області у складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., за участю секретаря судового засідання Селіної А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Малині

подання начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко М.М.

про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2022 Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко М.М. звернулася до Малинського районного суду Житомирської області із поданням, в обґрунтування якого зазначила, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №15590036, відкрите на підставі виконавчого листа №2-328 від 24.03.2008, виданого Малинським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі ј частки заробітку (доходу).

Станом на 01.06.2022 заборгованість боржник по сплаті аліментів становить 162093,12 грн.

Разом з цим, у провадженні Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) наявні інші виконавчі провадження, а саме:

- ВП №64022366, відкрите на підставі виконавчого листа №283/2070/20 від 29.12.2020 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 840,80 грн.;

- ВП №64213251, відкрите на підставі виконавчого листа №283/2070/20 від 29.12.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 за період з 2010 року по 30.09.2020 року в сумі 82227,90 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості по виконавчих провадженнях становить 245161,82 грн.

Державним виконавцем встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_1 від 30.05.1997, виданого відділом по приватизації державного житлового фонду, квартира в АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 . Відповідно частка боржник від вказаного нерухомого майна становить 1/5 частини.

Враховуючи відсутність іншого майна в боржника та наявну заборгованість, державний виконавець просить визначити частку майна боржника ОСОБА_1 в квартирі в АДРЕСА_1 , що становить 1/5 частину.

Начальник Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко М.М. в судове засідання не з`явилася, 08.08.2022 надала до суду клопотання про розгляд подання без її участі, вимоги якого підтримала та просила задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, 04.08.2022 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, подання державного виконавця просила задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 29.10.2009 відкрито виконавче провадження №15590036 на підставі виконавчого листа №2-328, виданого Малинським районним судом Житомирської області від 24.03.2008, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки в розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно (а.с.6).

04.01.2021 відкрито виконавче провадження №64022366 на підставі виконавчого листа №283/2070/20, виданого Малинським районним судом Житомирської області від 29.12.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 840,80 грн. (а.с.7).

21.01.2021 відкрито виконавче провадження №64213251 на підставі виконавчого листа №283/2070/20, виданого Малинським районним судом Житомирської області від 29.12.2020, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 за період з 2010 року по 30.09.2020 в сумі 82227,90 грн. (а.с.8).

Згідно письмових пояснень від 24.09.2020, ОСОБА_1 зобов`язався з жовтня 2020 року щомісяця до 15 числа сплачувати 1500 грн. в рахунок сплати боргу (а.с.10).

Постановою державного виконавця від 18.09.2020, встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , 1984 року народження, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №2-328 від 24.03.2008 (а.с.16).

Постановою державного виконавця від 18.09.2020, за несплату аліментів накладено на боржника ОСОБА_1 , 1984 року народження, штраф на користь ОСОБА_3 в розмірі 41113,95 грн. (а.с.16).

Відповідно до постанов державного виконавця від 18.09.2020, відносно боржника ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською,пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №2-328 від 24.03.2008 (а.с.17-18).

За боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані, що підтверджується відповіддю на запит №132621871 від 27.01.2022 (а.с.14).

Згідно свідоцтва №131 про право власності на житло від 30.05.1997, квартира в АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (а.с.21).

Боржником рішення суду добровільне не виконується.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Матеріалами справи підтверджено, що іншого майна належного боржнику, окрім частки в квартирі, державним виконавцем не виявлено.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів, які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього не має. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 по справі Чіжов проти України визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи вказане, суд приходить до переконання, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 443 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Малинського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко М.М. про визначення частки майна боржника у майні - задовольнити.

Визначити, що частка майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , якою він володіє спільно з іншими особами, складає у розмірі 1/5 частки.

Апеляційне оскарження ухвали здійснюється шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя