АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

6 грудня 2022 року
м. Чернівці
справа № 725/5228/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Височанської Н.К., Кулянди М.І., Одинака О.О.,

ознайомившись з клопотанням Військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2022 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про повернення судового збору, який був нею сплачений за подання до суду апеляційної скарги на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 12 листопада 2021 року.

Вказане вище клопотання заявник мотивував тим, що оскільки постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року було закрито провадження у даній справі, наявні підстави для повернення сплаченого ним збору за апеляційну скаргу.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, № 3674-VI (далі-Закону) передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Положеннями частини першої статті 9 вказаного Закону визначено, що судовий збір зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, отже його повернення має бути здійснено саме із спеціального фонду Державного бюджету України.
Апеляційним судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , викладене в протоколі від 23 травня 2013 року № 49 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахувати на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із збереженням попереднього часу перебування на обліку у загальній черзі з 29 червня 2004 року. В іншій частині позову відмовлено.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого 2022 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 листопада 2021 року в частині задоволення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано та в цій частині відмовлено у задоволенні позову. В решті рішення суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 листопада
2021 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 лютого
2022 року скасовано.
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування незаконного рішення та зобов`язання вчинити певні дії закрито.
Аналіз статей 141,142 ЦПК України, які регулюють питання розподілу судових витрат, дає підстави для висновку про те, що питання повернення судового збору у разі закриття провадження у справі вирішує суд, який ухвалив судове рішення про закриття провадження у справі.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 12 травня 2020 року у справі № 464/104/16-ц.

За таких обставин, Військова частина НОМЕР_1 повинна була звернутися до Верховного Суду, як до суду, що ухвалив рішення про закриття провадження у справі, із клопотанням про повернення судового збору, в тому числі і за подання ним апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

У постанові від 8 червня 2022 року у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, згідно якого вказала, що процесуальні кодекси не містять норми про процесуальну аналогію.
Застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Наприклад, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27) застосування аналогії дозволило замінити одного відповідача двома, що і забезпечило справедливість постанови.

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Ураховуючи те, що нормами чинного ЦПК України не врегульовано вирішення судом питання у разі звернення учасника справи із клопотанням про повернення судового збору до неналежного суду, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до вказаних правовідносин аналогію закону.

Оскільки клопотання про повернення судового збору стосується процесуальних питань, колегія суддів вважає, що при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню в якості аналогії закону положення статей 182, 183 ЦПК України, які регулюють порядок вирішення клопотань з процесуальних питань.

Відповідно до частини 4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи наведені вище норми права, колегія суддів дійшла висновку про повернення заявнику клопотання про повернення судового збору без розгляду.

Керуючись частиною 4 статті 183 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького
апеляційного суду: Н.К. Височанська

О.О. Одинак

М.І. Кулянда