Справа № 444/2833/22
Провадження № 2/444/963/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Проданова М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (80337, Львівська область, Львівський район, с. Добросин, площа 40 річчя Перемоги, будинок № 3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (місцезнаходження: 80316, Львівська область, Львівський (Жовківський) район, м. Рава-Руська, вул. Ярослава Мудрого, 3) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт родинних відносин між ним, ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.04.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема те, що він, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 .

Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-ЛВ № 023028, яка належала померлому. ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (довідка № 455). Зазначає, що він, позивач, проживав та був зареєстрований разом із батьком ОСОБА_2 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка № 455). Від так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Заповіт від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не посвідчувався (довідка № 454). Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. У зв`язку з чим він, позивач, звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області для отримання свідоцтва про права на спадщину за законом. Нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки відсутні документи, що підтверджують родинний зв`язок із померлим, а саме в свідоцтві про народження позивача, прізвище батька вказане як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_4 ». Із копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась. Копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру підтверджує, що заповіт від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не реєструвався. Те, що в документах є така помилка в сім`ї ніхто не зауважував, допоки на це звернув увагу нотаріус Рава-Руської ДНК. Хто з працівників органу місцевого самоврядування допустив таку помилку при видачі свідоцтв позивачеві невідомо. Стверджує, що померлий ОСОБА_2 являється його батьком. При зверненні в Добросинсько-Магерівську сільську раду Львівського району Львівської області йому було усно повідомлено, що дане питання можливо вирішити тільки в судовому порядку. Вказує, що надає надає суду довідку № 507 про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його батьком.

На підставі вищевказаного позивач просить його позовні вимоги задовольнити та встановити факт родинних відносин.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають, не заперечують проти задоволення такого.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, його представника, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд констатує, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення такого факту необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна.

Відповідно до вимог п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 10.04.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.