Постанова

Іменем України

30 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 204/9551/18

провадження № 61-17451св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Карпенко С. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року у складі судді Токар Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року у складі колегії суддів Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни (далі - ОСББ «Каверіна-1») про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивувала тим, що вона разом зі своєю родиною - чоловіком ОСОБА_2 і донькою ОСОБА_3 , проживає у кв. АДРЕСА_1 , та є споживачем комунальних послуг, зокрема з утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначила, що співвласники будинку створили у 2007 року ОСББ «Каверіна-1» для утримання будинку і прибудинкової території, а також управління майном співвласників будинку.

З 2007 року і до сьогодні головою правління ОСББ «Каверіна-1» є Трубіцина Н. М .

Послалася на те, що з часу придбання позивачем квартири письмовий договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території позивач і відповідач не укладали, оскільки сторони не узгодили окремі питання умов договору.

Вважає, що відповідач склав для підписання проєкт договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який включає істотну умову договору - вартість щомісячної плати за надання послуг, яка розрахована у додатку до договору, та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Зазначила, що особисто своєчасно сплачувала щомісячну плату (внесок) за послуги з утримання будинку та прибудинкової території згідно з затвердженими загальними зборами тарифами та за квитанціями, що надходили від відповідача.

Проте не сплачувала щомісячну плату (внесок) за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у разі наявності переплати за послугу.

Послалася на те, що не сплачує щомісячну плату (внесок) за послуги, у зв`язку з тим, що:

відсутня інформація про правильне нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території після проведення загальних зборів 13 листопада 2016 року;

квитанції на оплату за послуги утримання будинку та прибудинкової території після проведення загальних зборів 13 листопада 2016 року надсилались лише за 4 місяці, за інші періоди - квитанції відсутні;

відсутні квитанцій з точними реквізитами для оплати за послуги утримання будинку та прибудинкової території;

наявна інформація про арешт рахунків ОСББ «Каверіна-1»;

оплату за послуги голова ОСББ радить співвласникам будинку здійснювати готівкою, отже, співвласники залишаються без чеку про сплату за послуги;

не проведені загальні збори у 2017, 2018 роках до 01 грудня поточного року згідно з вимогами пункту 3.3 правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд;

не переглянуто тариф за утримання будинку та прибудинкової території за 2017 та 2018 роки, за цей час змінювались показники розміру мінімальної заробітної плати згідно з даними Міністерства фінансів України, а саме: з 01 до 31 грудня 2016 року - 1 600,00 грн; з 01 січня до 31 грудня 2017 року - 3 200,00 грн; з 01 січня до 31 грудня 2018 року - 3 723,00 грн; з 01 січня 2019 року - 4 173,00 грн.

Довідалася після ознайомлення зі штатним розписом ОСББ, що розмір заробітної плати голови ОСББ з 01 січня 2017 року становить 3 200,00 грн, розмір заробітної плати головного бухгалтера становить 2 000,00 грн.

Між тим заробітна плата членам правління не передбачена зовсім, а згідно з наданими калькуляціями тарифу ОСББ у додатку до проєкту договору на відшкодування витрат на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, додатку до витягу з протоколу загальних зборів від 13 листопада 2016 року витрати на заробітну плату та матеріальні ресурси передбачені лише виконавцям відповідних послуг, заробітна плата та витрати на матеріальні ресурси статутних органів ОСББ «Каверіна-1» не передбачені.

Вважає, що ці обставини є підставою для негайного перегляду тарифу за послуги утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначила, що її родина, як споживач комунальних послуг, уклала індивідуальні договори з комунальними службами, а з укладеним договором доручення та договором сервітуту між ОСББ та комунальними службами співвласники не ознайомлені та не повідомлені про наявність таких.

На її думку, договори про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між ОСББ і підприємством тепло-, водопостачання повинні укладатися відповідно до Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року.

Послалася на те, що зміст договору, який передбачає постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення та/або підігріву гарячої води, який укладається між ОСББ та теплопостачальною організацією, незалежно від назви такого договору повинен відповідати типовому договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року.

За час існування відносин між позивачем та відповідачем мали місце періоди, коли послуги з утримання будинку та прибудинкової території не надавалися, та у встановленому тарифі на утримання будинку та прибудинкової території включена вартість послуг, які не повинні надаватись відповідачем, а належать до компетенції комунальних служб, які і надають відповідні послуги та з якими укладені індивідуальні договори про надання житлово-комунальних послуг.

Послалася на те, що на звернення щодо здійснення перерахунку за ненадані послуги голова ОСББ відповідає, що перерахунок не проводить. Акти виконаних робіт для ознайомлення співвласникам будинку не надає.

Вважає, що відсутність актів виконаних робіт свідчить про невиконання відповідачем самої роботи та, відповідно, ненадання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Позивач зверталася до відповідача із заявами про здійснення перерахунку та виключення з загального тарифу 2,8 грн/кв. м вартості послуг на утримання будинку та прибудинкової території, які фактично не надаються: прибирання сходових маршів, техповерху, даху, підвалів; технічне обслуговування столярних виробів; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів інженерних систем і технічних пристроїв та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибудинковій території.

На думку позивача, у наданих калькуляціях тарифу ОСББ «Каверіна-1» про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території від 01 червня 2014 року та від 13 листопада 2016 року в тариф не включені витрати на управління будинком, до тарифу включені лише прямі витрати: заробітна плата та забезпечення матеріальними ресурсами безпосередньо виконавців відповідної послуги, які включені в тариф ОСББ згідно затверджених Кабінетом Міністрів України типових переліків житлово-комунальних послуг.

Зазначила, що заробітна плата голови, бухгалтера та членів правління до тарифу ОСББ не включена, протокол загальних зборів про виключення заробітної плати голови, бухгалтера та членів правління з тарифу ОСББ «Каверіна-1» для ознайомлення не наданий, що є порушенням КЗпП України та Закону України «Про оплату праці».

Послалася на те, що відповідач, всупереч вимогам правил утримання будинку, споруд та прибудинкової території, не веде технічну документацію, відсутній журнал реєстрації технічних оглядів, відсутні графіки виконання поточних робіт і робіт з підготовки будинку до опалювального сезону, що є порушенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідач не провів загальні збори у 2017 та 2018 роках, не здійснив щорічної фінансової звітності щодо управління, утримання будинку та прибудинкової території ОСББ згідно із затвердженим кошторисом.

Всі виявлені позивачем порушення з боку відповідача зафіксовані в акті-претензії про неналежне надання або ненадання послуг від 24 жовтня 2018 року. Позивач здійснила розрахунок коштів за ненадані в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які підлягають поверненню.

На письмові звернення стосовно скасування нарахування за ненадані послуги, а також виключення з тарифу вартості послуг, які не надаються, голова ОСББ не реагує, відповіді своєчасно не надає. Статут ОСББ «Каверіна-1» позивач отримала 03 листопада 2017 року після проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку 13 листопада 2016 року.

Ознайомившись зі статутом ОСББ, позивач виявила, що всі внесені зміни до статуту стосуються лише однієї особи - голови правління ОСББ, всі внесені зміни суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права всіх співвласників будинку.

На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку 13 листопада 2016 року позивача зарахували до складу правління, проте пізніше позивач отримала лист про виключення зі складу правління, хоча такого бажання не виявляла.

Така поведінка голови ОСББ «Каверіна-1», на думку позивача, є неповагою до співвласників квартир будинку, порушує права позивача, як співвласника будинку та члена правління, а також завдано матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

Просила:

визнати дії ОСББ «Каверіна-1» такими, що порушують права споживачів, зокрема співвласниці будинку ОСОБА_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на отримання якісних та в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території;

виключити з тарифу ОСББ «Каверіна-1», затвердженого загальними зборами від 13 листопада 2016 року, ті послуги, які фактично не виконані, та ті послуги, які не повинні бути в тарифі згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги»;

зобов`язати ОСББ «Каверіна-1» здійснити перерахунок за фактично надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території ОСОБА_1 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , за період з 22 травня 2014 року дотепер, сума повернення позивачу у разі перерахунку станом на 07 травня 2019 року становить 3 211,00 грн;

скасувати внесені зміни до статуту ОСББ «Каверіна-1», які суперечать вимогам чинного законодавства;

зобов`язати ОСББ «Каверіна-1» привести статут у відповідність до редакції типового статуту та здійснити перереєстрацію;

визнати дії голови ОСББ «Каверіна-1» Трубіциної Н. М. такими, що порушують право ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ «Каверіна-1»;

зобов`язати ОСББ «Каверіна-1» здійснити оформлення перебування ОСОБА_1 у складі правління згідно з вимогами КЗпП України та відповідно до чинного законодавства щодо працевлаштування та оплати праці, а також здійснити виплати заробітної плати згідно з вимогами КЗпП України з 13 листопада 2016 року і до сьогодні;

відшкодувати збитки ОСОБА_1 , витрачені на судовий процес з вирішення проблемних питань з ОСББ «Каверіна-1», станом на 07 травня 2019 рік ця сума становить 2797,30 грн;

стягнути з ОСББ «Каверіна-1» 5 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням від 03 червня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у позові відмовив.

Рішення місцевий суд мотивував тим, що звертаючись до суду з вимогою про визнання дій ОСББ «Каверіна-1» такими, що порушують права споживачів, зокрема співвласниці будинку ОСОБА_5 , на отримання якісних та в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивач не конкретизувала в позовній заяві переліку дій ОСББ, які, на думку позивача, призвели до порушення її прав як споживача, а також прав інших мешканців будинку, не довела порушення свої прав.

Вважав, що встановлений загальними зборами ОСББ «Каверіна-1» розмір тарифу позивач не оскаржила.

Послався на незазначення позивачем, які саме послуги ОСББ «Каверіна-1» не виконані та які саме послуги не повинні бути в тарифі, чим не виконала вимоги статті 81 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керувався тим, що позивач не довела того, що рішення загальних зборів ОСББ «Каверіна-1» від 13 листопада 2016 року порушує її права та інтереси як мешканця та співвласника квартири ОСББ «Каверіна-1».

Зазначив, що з долучених позивачем до матеріалів справи фотокарток та зображень не можливо встановити, яким чином саме відповідач порушив права позивача в частині ненадання послуг ОСББ; також не можливо встановити обставини, що обґрунтовують вимоги позивача; останні не містять інформацію щодо предмета доказування, а тому суд першої інстанції не взяв до уваги вказані докази.

На думку місцевого суду, посилання позивача на непідписання нею договору з відповідачем, відсутність укладеного між нею та відповідачем письмового договору не заслуговує на увагу, оскільки позивач споживає житлово-комунальні послуги, які надано їх виконавцями на замовлення ОСББ, відповідно до наданих суду роздруківок заборгованості перед ОСББ «Каверіна-1» комунальні послуги були частково сплачені, а тому рішення об`єднання щодо форми управління багатоквартирним будинком є обов`язковим.

Відсутність окремого письмового договору (єдиного документа, підписаного сторонами) не вказує на відсутність відповідних правовідносин сторін та не звільняє позивача, а також чоловіка позивача, який є власником квартири, від його обов`язку брати участь в утриманні багатоквартирного житлового будинку та прибудинкової території.

Суд першої інстанції відхилив зроблений позивачем розрахунок за фактично надані послуги, а також суму, яка повинна бути повернена позивачу, у випадку цього перерахунку, оскільки розрахунок позивач склала самостійно, на власний розсуд, без відповідних обґрунтувань та доказів, які містяться у матеріалах справи, а також без урахування встановлених загальними зборами ОСББ «Каверіна-1» тарифів.

Дійшов висновку про обов`язок власника квартири АДРЕСА_3 , а також позивача, як особи, яка мешкає у цій квартирі, сплачувати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень у розмірі, затвердженому рішеннями загальних зборів ОСББ «Каверіна 1», що оформлені відповідними протоколами.

Зазначив, що проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Каверіна-1» від 13 листопада 2016 року та затвердження змін до статуту відбулось відповідно до порядку та вимог, встановлених Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ «Каверіна-1» здійснює свою діяльністю відповідно до статуту, а позивач належними та допустимими доказами не довела, що внесені зміни до статуту ОСББ «Каверіна-1» суперечать вимогам законодавства України.

Вважав, що вимога позивача про зобов`язання ОСББ «Каверіна-1» привести статут у відповідність до редакції типового статуту є неконкретизованою, а тому не підлягає задоволенню.

Послався на те, що позивач не визначила, які саме дії голови правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіциної Н. М. порушують саме право ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ.

Крім того, позивач не зазначила, яким чином відповідно до норм чинного законодавства України має бути здійснене оформлення її перебування у складі правління ОСББ, працевлаштування та оплата праці, а також здійснення виплати заробітної плати згідно з вимогами КЗпП України з 13 листопада 2016 року і дотепер. Вважав, що позивач не довела, що мало місце порушення її прав і законних інтересів з боку відповідача.

Виходячи з відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою від 02 березня 2020 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року залишив без змін.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою від 16 червня 2021 року Верховний Суд касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 березня 2020 року скасував, справу № 204/9551/18 передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанову суд касаційної інстанції мотивував тим, що розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції мав відбуватися з повідомленням учасників справи і колегія суддів вважає помилковим висновок апеляційного суду про можливість розгляду цієї справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Зазначене позбавило позивача мати розумну можливість представляти свої інтереси як учасника справи в умовах, які передбачені процесуальним законодавством, зокрема в умовах відкритого та публічного судового розгляду. Вказане, у свою чергу, перешкодило стороні належним чином користуватися передбаченими статтею 43 ЦПК України процесуальними правами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою від 05 жовтня 2021 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції постанову мотивував тим, що відповідно до статей 85, 87, 88, 95, 97, 98 ЦК України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ «Каверіна-1» здійснює свою діяльність відповідно до статуту.

Керувався тим, що позивач належними і допустимими доказами не довела, що внесені зміни до статуту ОСББ «Каверіна-1» суперечать вимогам законодавства України. Тому вимога позивача про зобов`язання ОСББ «Каверіна-1» привести статут у відповідність до редакції типового статуту є не конкретизованою, а тому не підлягає задоволенню.

Послався на те, що позивач не визначила, які саме дії голови правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіциної Н. М. порушують саме право ОСОБА_1 перебувати у складі правління ОСББ.

Дійшов висновку, що позивач не зазначила, яким чином відповідно до норм чинного законодавства України має бути здійснене оформлення її перебування у складі правління ОСББ, працевлаштування та оплата праці, а також здійснення виплати заробітної плати згідно з вимогами КЗпП України з 13 листопада 2016 року і дотепер. Позивач не довела, що мало місце порушення її прав і законних інтересів з боку відповідача.

Вважав, що за відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначила необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Крім того, касаційна скарга на судові рішення подана з підстави, передбаченої пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.

ОСОБА_1 мотивувала касаційну скаргу тим, що місцевий суд не встановив усі обставини справи, не вжив заходів для збирання доказів, належним чином не повідомив учасників справи повістками про час та місце розгляду справи у суді першої інстанції; ОСББ не є суб`єктом господарювання і не може бути виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг, за час перебування у складі правління позивач не отримувала заробітну плату, а завдання виконувала, власного бажання припинити діяльність у складі правління позивач не виявляла; суди попередніх інстанцій не вирішили питання порушення відповідачем законодавства щодо прав споживачів послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а також щодо працевлаштування позивача на посаду члена правління ОСББ.

У грудні 2021 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому голова правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіцина Н. М. просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

У січні 2022 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, яке задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до визначених статтею 400 ЦПК України меж розгляду справи суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У січні 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 підтримала свою касаційну скаргу.

До Верховного Суду 17 лютого 2022 року надійшли додаткові пояснення голови правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіциної Н. М. до відзиву на касаційну скаргу про те, що позов подано особою, права якої не порушені, а є зловживанням правом.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди установили, що співвласники багатоквартирного будинку № 1 на вул. Каверіна у м. Дніпро створили ОСББ «Каверіна-1», про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесли відповідний запис, що підтверджено випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02 жовтня 2007 року.

Власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 22 травня 2014 року є ОСОБА_2 , який придбав квартиру за згодою своєї дружини ОСОБА_1 .

За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

01 червня 2014 року ОСББ «Каверіна-1» та ОСОБА_2 уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до додатків до договору зазначено перелік послуг з утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «Каверіна-1» та типовий перелік послуг.

Згідно із випискою з протоколу з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води від 30 травня 2014 року № 5/31 FІ надано згоду на відключення приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_5 , отримав згоду на установку автономного опалення у його квартирі.

Відповідно до акта від 29 вересня 2014 року квартира АДРЕСА_1 відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.

24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 склала акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг, який адресовано голові ОСББ «Каверіна-1» та директору Першого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Загальні збори ОСББ «Каверіна-1» протоколом від 13 листопада 2016 року затвердили статут ОСББ «Каверіна-1».

Згідно із випискою з протоколу № 6 від 13 листопада 2016 року загальні збори співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1», у яких взяли участь особисто та через представників співвласники в кількості 113 осіб, у письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 126 осіб, вирішили: обрати голову загальних зборів - власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_6 , секретарем загальних зборів - власника квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_7 , головою лічильної комісії - власника квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_8 , а її членами - власника квартири АДРЕСА_9 ОСОБА_9 , власника квартири АДРЕСА_10 ОСОБА_10 ; затвердили кошторис об`єднання на 2017 рік та розмір обов`язкового внеску кожного члена об`єднання та складу ревізійної комісії; затвердили суму внеску на утримання будинку і прилеглої території.

Також затвердили суму внеску на утримання будинку і прилеглої території.

Встановлений загальними зборами ОСББ «Каверіна-1» розмір тарифу позивач не оскаржила.

Ці ж збори прийняли рішення про внесення змін до статуту ОСББ.

Згідно з протоколом № 6 у зборах взяли участь особисто та через представників 113 осіб, яким належать квартири та нежитлові приміщення загальною площею 7 028,46 кв. м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 126 осіб, яким належать квартири або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 7 622,29 кв. м.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ протоколу № 6 загальні збори визначили порядок денний зборів, зокрема: 1. Обрання голови та секретаря загальних зборів; 2. Внесення змін до статуту ОСББ «Каверіна-1»; 3. Звіт голови правління ОСББ «Каверіна-1»; 4. Підтвердження або вибори голови правління, правління та складу ревізійної комісії ОСББ; 5. Обговорення та затвердження кошторису об`єднання на 2017 рік та розміру обов`язкового внеску кожного члена об`єднання; 6. Розгляд питання щодо стану правовідносин ОСББ «Каверіна-1» та КП «Теплоенерго»; 7. Участь у міських, обласних та державних програмах енергоефективності; 8. Заборона власникам об`єднання проведення робіт зі зміни конструктивних елементів фасадів, зовнішніх і внутрішніх стін та перегородок будівлі; 9. Дозвіл ПАТ «Дніпрогоз» встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу. Зазначено, що за питаннями порядку денного «за» проголосувало 178 співвласників, загальна площа квартир становить 10 940 кв. м, 75 %.

Відповідно до протоколу № 1 від 21 листопада 2016 року правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» вирішило: обрати головою правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіцину Н. М. , заступником голови правління ОСББ «Каверіна-1» - ОСОБА_8; обрати секретарем правління ОСББ «Каверіна-1» ОСОБА_11 .

Голова правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіцина Н. М. на звернення ОСОБА_1 від 11 квітня 2018 року надала роз`яснення щодо укладення договору ОСББ і власником приміщення, щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, видачі платіжних квитанцій, порядку сплати рахунків, порядку звірки по нарахованим та перерахованим платежам, роз`яснила питання щодо працевлаштування правління та роз`яснила, що керівництво поточною діяльністю об`єднання здійснюється на добровільних засадах, а також надала роз`яснення про те, що ОСББ має право залучати до виконання робіт найманих працівників на договірних засадах. Надала акт звірки.

У відповіді від 18 травня 2018 року голова правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіцина Н. М. на звернення ОСОБА_1 зазначила, що тариф затвердили загальні збори та збори правління 2016 року. Перерахунок проводиться за результатами звітного періоду після складання річного звіту.

Роз`яснила, що у червні 2018 року будуть проводитись збори правління, де розглядатиметься участь ОСОБА_1 в роботі правління.

Також роз`яснила, що члени правління ОСББ «Каверіна-1» не є найманими працівниками та не отримують винагороду за працю, оскільки це не передбачено ні законом, ні статутом.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради листом від 13 червня 2018 року № Є-68/1 повідомив, що у житловому будинку № 1 на вул. Каверіна створено та зареєстровано 02 жовтня 2007 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСББ «Каверіна-1» та взято цей будинок на баланс ОСББ.

За відповіддю голови правління ОСББ «Каверіна-1» Трубіциної Н. М., оскільки згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_11 ОСОБА_1 не є власником, співвласником приміщення, тому її перебування у правлінні суперечить чинному законодавству.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради у листі від 04 вересня 2018 року № 04-25-15/7195 зазначив, що у житлових будинках, де створено ОСББ, та які прийняли рішення щодо управління будинком самостійно, капітальні та поточні ремонти проводяться за рахунок внесків співвласників на утримання та ремонт будинку або за рахунок коштів резервного та ремонтного фондів, створених ОСББ.

Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління ОСББ обирається ревізійна комісія або приймається рішення про залучення аудитора. Внески і платежі членів ОСББ не є тарифами на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

З витягу з рішення правління ОСББ «Каверіна-1» вбачається, що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 та, відповідно, не є співвласником ОСББ «Каверіна-1», тому виникло питання щодо правомочності її перебування членом правління. Запропоновано винести це питання на загальні збори для обговорення і прийняття рішення. Відповідно до штатного розпису на 2017 рік, наданого позивачем, який ніким не підписаний, не завірений та не затверджений, штат ОСББ «Каверіна-1» - 7 осіб, з місячним фондом заробітної плати 15 600,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Межі розгляду справи судом

Підставою для відкриття касаційного провадження є:

пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України (скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні);

пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржене з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу).

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Відмовляючи у позові, місцевий суд, з висновками якого подився апеляційний суд, виходив з недоведеності позовних вимог.

Верховний Суд з такими висновками судів не погодився.

Підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина друга статті 414 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20) зазначено, що спори за участю юридичної особи як учасника цивільних правовідносин підлягають розгляду у судах відповідно до вимог як ЦПК України, так і Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) залежно від змісту позовних вимог та сторін такого спору.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Тобто у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово формулювала висновки щодо розмежування спорів, що мають розглядатися за правилами цивільної та господарської юрисдикції, зокрема щодо спорів про оскарження рішень органів управління юридичної особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 478/2192/13-ц, провадження № 14-273цс18, зазначено, що до юрисдикції господарського суду належать справи, які виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою, яка не є господарським товариством, та її учасниками (засновниками, членами), у тому числі учасником, який вибув, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи.

Відповідно до висновків, сформульованих Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19), до компетенції господарських судів віднесено спори у правовідносинах, які стосуються порядку створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, з огляду на характер спірних правовідносин, оскільки такі спори виникають при здійсненні права управління юридичною особою, а тому є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, незалежно від суб`єктного складу такого спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі № 910/5179/20 (провадження № 12-38гс21) міститься правовий висновок про те, що спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції).

Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 ЦК України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Стаття 385 ЦК України передбачає, що з метою забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями, управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-ІІІ). Приписами статті 1 цього Закону розкрито поняття ОСББ як юридичної особи, створеної власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Термін «співвласники багатоквартирного будинку» вживається законодавцем у розумінні власників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 4 Закону № 2866-ІІІ визначено статус ОСББ як непідприємницького товариства, що створюється для здійснення функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у суді.

Частиною другою статті 22 Закону № 2866-ІІІ регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносин, вони є господарськими за своєю правовою природою.

Стаття 6 Закону № 2866-ІІІ визначає загальний порядок проведення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку й обов`язкові рішення, які включаються до порядку денного таких зборів. Відповідно до частин сьомої-тринадцятої цієї статті установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, за винятком якщо власником квартир (нежитлових приміщень) є особа, яка володіє 50 % від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Закон допускає можливість проведення письмового опитування співвласників упродовж 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів, якщо кількості голосів співвласників, що з`явилися на установчі збори, недостатньо для прийняття рішення про утворення такої юридичної особи.

Отже, результати голосування з усіх питань порядку денного установчих зборів співвласників визначаються одночасно (за наслідком складення підсумку голосів співвласників, які брали участь в установчих зборах, з тими співвласниками, які проголосували шляхом письмового опитування).

Відтак прийняття рішення про утворення ОСББ фактично відбувається одночасно із прийняттям рішення про затвердження його кошторису та розміру внесків співвласників, що виключає обґрунтованість тверджень позивача про те, що затвердження кошторису та розміру внесків членів ОСББ відбулося до моменту утворення ОСББ як юридичної особи.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність віднесені до загальних засад цивільного законодавства. Тому законодавство підлягає тлумаченню виходячи із цих засад. Зокрема, слід мати на увазі, що юридична особа вже з моменту її створення повинна мати цивільну дієздатність, яку юридична особа набуває через свої органи (частина перша статті 92 ЦК України). Отже, Закон № 2866-ІІІ необхідно тлумачити таким чином, щоб він забезпечував набуття дієздатності ОСББ через його органи з моменту реєстрації ОСББ.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що компетенція установчих зборів ОСББ не обмежується повноваженнями, визначеними частиною тринадцятою статті 6 Закону № 2866-ІІІ, а установчі збори вправі також приймати рішення, передбачені статтею 10 цього Закону, в тому числі рішення про затвердження кошторису, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Частиною першою статті 21 Закону № 2866-ІІІ визначено, що до коштів ОСББ, поряд із внесками та платежами співвласників, належать доходи, отримані об`єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних приміщень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку; кошти та майно, що надходять для забезпечення потреб основної діяльності об`єднання; добровільні майнові, у тому числі грошові, внески фізичних та юридичних осіб; кошти, залучені на умовах кредиту або позики; пасивні доходи; доходи від діяльності заснованих об`єднанням юридичних осіб і кошти, отримані з інших джерел, що спрямовуються на виконання статутних цілей об`єднання. Кошторис - це затверджений у встановленому порядку фінансово-плановий документ, який містить відповідні статті і суми витрат коштів на утримання ОСББ. Отже, прийняття рішення про затвердження кошторису є реалізацією господарських функцій у такому непідприємницькому товаристві його вищим органом управління - зборами ОСББ. Така діяльність найбільш наближена до корпоративних відносин.

Прийняття рішення установчими зборами щодо всіх питань, віднесених до їх компетенції та виключної компетенції загальних зборів ОСББ відповідно до статей 6, 10 Закону № 2866-ІІІ, стосується створення та управління ОСББ як юридичною особою, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України визначає предметну юрисдикцію спору про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ судам господарської юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України, незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України (постанови від 10 вересня 2019 року у справі № 921/36/18 (провадження № 12-293гс18, пункт 4.19), від 01 квітня 2020 року у справі № 813/1056/18 (провадження № 11-1012апп19, пункт 40), від 15 квітня 2020 року у справі № 804/14471/15 (провадження № 11-1106апп19, пункт 39)).

ОСОБА_1 заявила позов до голови правління ОСББ «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Н. М., враховуючи, що голова правління ОСББ діяла на виконання рішення загальних зборів ОСББ від 13 листопада 2016 року, прийнятого в межах повноважень загальних зборів ОСББ відповідно до встановленого статутом ОСББ порядку.

Спір у справі, що переглядається, стосується захисту прав позивача, як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на її думку, протиправними діями голови правління ОСББ «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Н. М. в процесі виконання рішення загальних зборів ОСББ щодо отримання якісних послуг з утримання будинку та прибудинкової території, щодо внесення змін до статуту ОСББ.

Фактично позивач оскаржує рішення загальних зборів ОСББ, що пов`язані з його діяльністю та управлінням, а саме з виключними повноваженнями загальних зборів ОСББ щодо визначення порядку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, щодо внесення змін до статуту ОСББ згідно зі статтею 10 Закону та пунктом 3 розділу III статуту ОСББ «Каверіна-1». Тому цей спір найбільш наближений до спорів, пов`язаних з діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи - корпоративних спорів.

Як співвласник майна житлового будинку, позивач є носієм корпоративних прав, а відносини між нею і головою правління ОСББ щодо членства в ОСББ, діяльності останнього та його припинення є корпоративними.

Заявлені позивачем вимоги пов`язані зі здійсненням нею корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління ОСББ.

Вирішення спору за такими вимогами належить до юрисдикції господарського суду.

Вимоги позивача до відповідачів відшкодувати моральну шкоду є похідними від вирішення корпоративного спору, а тому такі вимоги також необхідно розглядати за правилами господарського судочинства.

Отже, керуючись положеннями зазначених норм права, суди першої та апеляційної інстанцій, розглянувши справу у порядку цивільного судочинства, діяли не як суд, встановлений законом у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» ЄСПЛ указав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» («Zand v. Austria», заява № 7360/76) Європейська комісія з прав людини висловила думку, що термін «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги (частина друга статті 414 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відповідно до статті 414 ЦПК України судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій частині підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 255, 400, 402, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна-1» в особі голови Трубіциної Ніни Михайлівни про визнання дій такими, що порушують право на отримання якісних та в повному обсязі послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та відшкодування моральної шкоди закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Роз`яснити ОСОБА_1 про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання нею відповідної постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська
Судді: С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк В. А. Стрільчук