Справа № 352/2292/21
Провадження № 2/352/152/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину, -

в с т а н о в и в :

Позивач 03.11.2021 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів на дитину. Після зміни позовних вимог 16.05.2022 р. просив змінити розмір аліментів на дитину, що стягуються з нього на користь відповідачки, із 45 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що сторони перебували у шлюбі, в якому народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2017 р. з нього стягнуто аліменти у користь позивачки на малолітню дочку у розмірі 45 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогоднішній день його матеріальне становище істотно погіршилося, оскільки він проживає у сімї, до складу якої входять дві особи похилого та пенсійного віку, зокрема, його бабуся ОСОБА_4 , яка є власником будинку, де він проживає, та батько ОСОБА_5 . У звязку з підвищенням тарифів за оплату комунальних послуг його сім`я витрачає значні грошові кошти на утримання житлового будинку. Вказана обставина відповідно до вимог ст.192 СК України є підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Федьків В.Б. у поданій суду заяві просив справу розглянути у відсутності сторони, позов підтримав і просив його задоволити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, у надісланій суду заяві позов не визнала, посилаючись на те, що позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження погіршення свого матеріального стану; крім офіційного заробітку, позивач як електрик неофіційно заробляє значні кошти, здійснюючи роботи по монтажу електропроводки у приватних будинках. Просила у позові відмовити та розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.12.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти на малолітню дитину на користь позивачки в розмірі 45 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.58-60).

На підставі вказаного судового рішення Тисменицьким районним судом видано виконавчий лист № 352/2057/17 від 28.12.2017 р., який знаходиться на виконанні у Тисменицькому районному відділі ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.7).

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач у порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження обставини щодо погіршення свого матеріального стану, якою обґрунтовував заявлений позов.

Крім того, суд зазначає, що заявлений позов про зміну розміру аліментів на дитину є одночасно позовом про зміну способу стягнення аліментів, оскільки рішенням суду від 27.12.2017 р. з позивача стягнуто аліменти у частці від заробітку (доходу) 45 % всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, яку він просить змінити на тверду грошову суму у розмірі 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

У той час, коли спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Таким чином, платник аліментів не має права заявляти позов про зміну способу стягнення аліментів.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері та батька, який сплачує аліменти; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, матеріальне становище відповідача, який працює електромонтером у АТ «Прикарпаттяобленерго», має достатній постійний дохід; 3) відсутність у відповідача інших дітей, наявність у нього батька-пенсіонера; 3-1) відсутність даних щодо наявності у власності відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого позову, у задоволенні якого слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 181, 182, 192 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник відповідача: ОСОБА_8 , АДРЕСА_4 .

Повне судове рішення складено 12.07.2022 р.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ