Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3095/21 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 68 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.,

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Татуйка Є.О.

за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу

у цивільній справі справі №278/3095/21за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа №278/3095/21 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя.

18 липня 2022 року засобами поштового зв`язку відправлено та 21 липня 2022 року отримано судом заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить поновити строк для подачі даного звернення, як такого, що було подано з порушенням встановленого строку з поважних причин, та стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 25 600 гривень. Крім цього, заявник зазначає, що причинами пропуску строку є виготовлення повного судового рішення не в день його ухвалення та направлення повного тексту рішення позивачеві поштою.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року залишено без розгляду заяву позивача Коротких - Булавіної Валентини Юріївни про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги на підставі абзацу третього ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі представник Коротких- ОСОБА_4 ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що до отримння повного тексту рішення суду у справі, який би містив відповідно описову та мотивувальні частини з визначенням наведених обставин, позивачка не мала об`єктивної змоги, який спосіб захисту обрати в даному випадку. Лише 15.07.2022 року після моніторингу позивачкою офіційного веб-порталу ЄДРСР отримано можливість ознайомитися з повним текстом судового рішення та встановлено, що судом першої інстанції взагалі не вирішено питання про розподіл судових витрат як в частині судового збору, так і в частині витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначає, що при підготовці та поданні позовної заяви у даній справі позивачем, на виконання вимог ч.1 ст.134 ЦПК України, подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікувала понести у зв`язку із розглядом даної справи. Остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка повинна сплатити своєму представнику-адвокату, останнім було складено 14.07.2022 року. Між позивачкою та її представником 15.07.2022 року укладено Акт №15/07 здачі-приймання послуг професійної правничої допомоги на загальну суму 25600,00 грн., який підписано адвокатом та позивачкою як Замовником. Отримавши докази на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, позивачем в найкоротший термін, визначений ст.270 ЦПК України, подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вважає, що звертаючись 18.07.2022 року із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат та подаючи до нього відповідні докази, датовані 14 та 15.07.2022 року, позивачем зазначено період отримання вказаних доказів, що підтверджує факт неможливості подання їх раніше. У зв`язку з цим порушено клопотання про поновлення процесуального строку на подання відповідної заяви з доказами до неї до суду, що в повній мірі відповідає вимогам та положенням діючого цивільного процесуального закону.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.07.2022 року Житомирським районним судом Житомирської області розглянуто цивільну справу №278/3095/21 та ухвалено рішення, яким позов задоволено частково.

Розірвано шлюб, укладений між громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Борисів, Білорусі та громадянкою України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Легніца, Польща, зареєстрований 29 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1240.

Визнано автомобіль марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 », спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та Коротких Булавіної В.Ю.

Припинено спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на автомобіль марки «TOYOTA C-HR», білого кольору, 2020 року випуску, номер кузова « НОМЕР_1 », реєстраційний номер « НОМЕР_2 » виділивши кожному по 1/2 його частини та залишити дане майно в спільному користуванні.

Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання автомобіля марки «ЛЕКСУС 250» 2014 року випуску реєстраційний номер « НОМЕР_3 » її особистою приватною власністю.

18.02.2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №278/3-95/21.

Також представник позивача долучив до заяви договрі б/н від 07.09.2021 року про надання правовї допомоги, розрахунок судових витрат у справі №278/3095/21 від 14.07.2022 року, акт №15/07 від 15.07.2022 здачі-прийняття послуг, квитанція №18/07 від 18.07.2022 року.

Представник заявника зазначив, що під час проголошення рішення суду не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ст. 134 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).

Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи (ст. 259 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду навів орієнтовний розмір витрат, які планує понести в зв`язку із розглядом даної справи, тобто виконав вимоги закону передбачені ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-5 ст. 268 ЦПК України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи,суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як слідує з матеріалів справи, судом ухвалено рішення 4 липня 2022 року.

До ухвалення рішення, як зазначалось судом, представник позивача зробив заяву, що планує додаткового звернутись щодо витрат на правничу допомогу.

Відтак перебіг строку, встановленого ст. 141 ч. 8 ЦПК України для подання доказів, необхідних для розподілу витрат на професійну правничу допомогу, за правилами, встановленими ст.ст. 120, 122, 123, 124 ЦПК України, розпочався з 05 липня 2022 і сплив 09 липня 2022 (вихідний день-субота), а тому останнім днем для подання доказів на підтвердження витрат, які поніс або мав понести позивач на професійну правничу допомогу слід вважати 11 липня 2022 року (наступний робочий день, тобто понеділок).

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ст.126, ч.1 ст.127 ЦПК України).

Таким чином, положення ч. 8 ст.141 ЦПК України мають імперативний характер та зобов`язують суд залишити без розгляду таку заяву.

В даному випадку докази понесених судових витрат на правничу допомогу представником Коротких-Булавіної В.Ю. Араповим О.О. подано до відділення зв`язку лише 18 липня 2022 року, тобто з попуском строку визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України.

Отже, із заявою про ухвалення додаткового рішення представник Коротких- ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернувся до суду після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України. Тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву (про витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції) без розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 Арапова О.О. на те, що він подав заяву після ухвалення рішення судом першої інстанції, в межах п`яти днів після ознайомлення 15.07.2022 року з повним текстом судового рішення на офіційному веб-порталі ЄДРСР та встановлення, що судом першої інстанції взагалі не вирішено питання про розподіл судових витрат як в частині судового збору так і в частині витрат на професійну правничу допомогу, є безпідставним, оскільки цивільне процесуальне законодавство не пов`язує початок перебігу строку для подання доказів щодо понесених судових витрат, з отриманням повного тексту судового рішення ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційній інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та її представник були присутні під час проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, резолютивна частина якого не містила рішення суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу і не могла містити, оскільки такі докази на цій стадії судового розгляду не подавалися. Складення повного судового рішення характеризується викладенням у судовому рішення її мотивувальної частини без зміни резолютивної. Тому доводи заявника про виникнення підстав для подачі заяви про стягнення витрат на таку допомогу з долученням доказів тільки після ознайомлення із повним текстом судового рішення, є необгрунтованими і такими, що не дають підстав для поновлення строку на подачу доказів витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, що суд першої інстанції проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, та дійшов обгрунтованого висновку про залишення без розгляду заяви в частині витрат на правничу допомогу на підставі положень визначених абзацом третім ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду - без змін.

Керуючись ст.ст.258,259,270,367,374,375,381-384 ЦПКУкраїни, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складено 15.12.2022 року.