ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2022 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що позивач є дочкою відповідача та третьої особи, шлюб між якими було розірвано 06 червня 2006 року. 27 червня 2021 року їй виповнилось 18 років і було припинено стягнення аліментів з відповідача на користь третьої особи на її утримання до 18 років. З 01 вересня 2020 року вона стала студентом денної форми навчання на умовах контракту в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ і стипендією не забезпечується, з терміном навчання до 30 червня 2024 року. У зв`язку з чим, вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, який добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, а тому вона вимушена звернутися до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до закінчення повнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, з терміном навчання до 30 червня 2024 року, починаючи стягнення з 20 грудня 2021 року.

Допущено негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Сторони по справі повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про отримання судових повісток та матеріалів, що надсилались учасникам процесу на офіційні електронні адреси зазначені особисто сторонами у справі. Також шляхом направлення телефонограм та засобами поштового зв`язку.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч.1,4 ст. 357 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 74 (а. с. 14).

Від подружнього життя сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 73 (а. с. 16).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до довідки № 2878 від 10 грудня 2021 року ОСОБА_2 є студенткою другого курсу денної форми навчання на контрактній основі і навчається в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ з 01 вересня 2020 року, з передбаченим терміном навчання до 30 червня 2024 року, та не забезпечується стипендією (а. с. 22).

Згідно договору № ЮФ/260д/20 від 27.08.2020 року про надання освітніх послуг, вартість послуг за календарний рік становить - 22 000 грн.

Задовольняючи позов у повному обсязі суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, зокрема рівність батьків щодо матеріального утримання дітей, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивачка продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, будучи працездатним, має можливість надавати таку допомогу, дійшов правильного висновку про стягнення аліментів.

Однак, колегія суддів не погоджується із розміром аліментів, визначених судом першої інстанції, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо можливості відповідача сплачувати аліменти саме у визначеному судом розмірі та межами їх визначення, які застосовані місцевим судом.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач має статус безробітного з 07 грудня 2021 року, що підтверджується довідкою № 262 від 17.05.2022 року, виданою Покровською районною філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості (а.с.73).

Крім того, у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.46).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що відповідач перебуває у працездатному віці, наявність на утриманні відповідача іншої малолітньої дитини та його матеріальний стан, тобто обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, а саме, можливість надання утримання платником аліментів, обрання саме стороною позивача такого навчального закладу та форми навчання, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів приходить до висновку про наявність обставин для часткового задоволення позовних вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2 ) у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, з 20 грудня 2021 року і до закінчення повнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, з терміном навчання до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років.

Такий розмір аліментів колегія суддів вважає обґрунтованим і достатнім, а також таким, що суттєво не вплине на майновий стан відповідача.

Крім того, задовольняючи позов суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві позивач не просив визначити стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц (провадження № 61-29896св18) та інших, зазначив, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин та не може вийти за межі позовних вимог.

Така правова позиція узгоджується із постановою ВС від 11 серпня 2022 року у справі № 522/21000/18.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення, оскільки позивачем не ставилися такі позовні вимоги.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що посилання в частині стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не передбачено нормами СК України у відношенні повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачка є повнолітньою особою та на час звернення із даним позовом до суду втратила правовий статус дитини.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України колегія суддів вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання з дня подання позову до суду, тобто з 20 грудня 2021 року.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог. Стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, з 20 грудня 2021 року і до закінчення повнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, з терміном навчання до 30 червня 2024 року але не більше ніж до досягнення позивачем 23 років. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

На підставі вимог ст. п.7 ч.1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України колегія вважає за можливе допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 908 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2 ) аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, з 20 грудня 2021 року і до закінчення повнолітньою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, з терміном навчання до 30 червня 2024 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах сум платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 08 вересня 2022 року.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко