Провадження №2/521/107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Неділько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи заявлений позов зі зміною предмету позову, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30 листопада 1977 року, виданого П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер: 2-10620, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2017 року кожному із співвласників належить по частки вищезазначеного нерухомого майна.

27.09.1980 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу позивачка отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

Кожен співвласник має у фактичному користуванні частину приміщень та земельної ділянки. Наявність спільної часткової власності не надає можливості у повному обсязі розпоряджатися власністю, яка належить позивачу на праві власності, без узгодження з іншими власниками на проведення будівництва, покращення свого майна, продажу, заставлення, або з інших питань, у зв`язку з чим і звернулась до суду із вказаним позовом.

Від представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

При цьому зазначає, що сторона позивача заявляє вимогу про поділ в натурі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, у разі поділу має утворитися два окремі домоволодіння. Проте, такий поділ, з огляду на висновок експерта, неможливий.

Справа не містить доказів склавшогося порядку користування.

У експертизі йдеться про один можливий варіант поділу домоволодіння та земельної ділянки, однак його не можна покласти в основу рішення з наступних підстав:

- висновок експерта підтверджує відсутність можливості для рівнозначного поділу домоволодіння та земельної ділянки, адже одному зі співвласників виділяються у одноосібне користування усі господарчі будівлі, а іншому співвласнику нічого.

- експерт зазначає, що мають бути проведені будівельні роботи та вказує які роботи. Однак, вартості цих будівельних робіт, як вплине ця вартість на поділ домоволодіння не зазначено. Не зазначено й як вплине на права співвласника залишення його без воріт для в`їзду у домоволодіння, без гаражу, без сараїв, літніх кухонь та туалету. Не зазначено можливість та вартість спорудження цих господарчих будівель. Однак, без врахування цього питання неможливий поділ в натурі без порушення закону та прав співвласників.

- вирішуючи питання поділу домоволодіння, експерт вдається до інвентарної вартості нерухомого майна, що є неприпустимим при поділі домоволодіння в натурі, адже інвентарна вартість немає нічого спільного з ринковою. При цьому ставити про компенсацію співвласнику інвентарної вартості при відступі від розміру його ідеальної частки у домоволодінні незаконно.

Сторона позивача просить визнати за сторонами право власності на різні кімнати в одному й тому ж будинку, за однією й тією ж адресою та називає це поділом домоволодіння в натурі. Це не є поділом в натурі, адже у такому разі не з`явиться двох окремих домоволодінь з`явиться два приватних власника одного домоволодіння, що є неможливим з точки зору закону.

Припинення права спільної часткової власності відповідача на домоволодіння порушить його право як власника, адже не зрозуміло власником якого домоволодіння стане відповідач після припинення його права спільної часткової власності.

Виділення сторонам у користування окремих земельних ділянок, суперечить висновку експерта, де йдеться про необхідність залишення певних надвірних споруд у загальному користуванні. Ця обставина також свідчить про неможливість поділу в натурі спірного домоволодіння на два окремі.

Відповідач більше як останні сорок років одноосібно користується спірним домоволодінням, несе витрати з його утримання, догляду та ремонту.

Матеріали справи та висновок експерта не дають підстав для задоволення позовних вимог про поділ домоволодіння в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином та своєчасно.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгулу справи сповіщений належним чином та своєчасно.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30 листопада 1977 року, виданого П`ятою Одеською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер: 2-10620, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

27.09.1980 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу позивачка отримала прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2017 року кожному із співвласників належить по частки вищезазначеного нерухомого майна.

Наявність спільної часткової власності не надає можливості у повному обсязі розпоряджатися власністю, яка належить позивачу на праві власності, без узгодження з іншими власниками на проведення будівництва, покращення свого майна, продажу, заставлення, або з інших питань, у зв`язку з чим і звернулась до суду із вказаним позовом.

Отже між сторонами існують правовідносини спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Окрім того, ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється . Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.91 встановлено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячі зі зімісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин справи може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової будівельно технічної та земельно технічної експертизи №178/21 від 20.10.2021 року, який складений судовим експертом Сікорською Оленою Анатоліївною, поділити спірний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками є можливим.

Визначення порядку користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Частиною 4 ст. 88 ЗК України встановлено,що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У відповідності до ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

За роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п.20) «у разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими же правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею..»

У постанові Верховного Суду України №6-841цс16 від 15 травня 2017р., зроблено наступний правовий висновок, а саме, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України в поєднанні з нормою статті 125 цього Кодексу слід виходити з того, що в разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки судом ухвалюється рішення про поділ домоволодіння на два самостійних об`єкта нерухомості, то необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою.

Суд вважає, що запропонований експертом варіант поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що відображений в додатку №4 до Експертного висновку №178/21 від 20.10.2021 року є раціональним.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,81, 82, 263-265,273,354,355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 наступним чином.

Визнати право приватної власності за ОСОБА_2 на:

-літ. «А» - житловий будинок, в складі приміщень:

1-2 кухня пл.9,2 м2 17413, грн.;

1-3 житлова пл. 14,1 м2 26687 грн.;

І- веранда пл. 12,5м2 13684 грн.

Всього: загальна площа складає 35,8 м2, інв. вартість складає 57784 грн.

Надвірні споруди. які залишаються в загальному користуванні:

№3-ворота 1870 грн.

№1,2 огорожі 2970 грн.

І- мощення 3865 грн.

Всього: інв. вартість складає 8705 грн.

Разом інвентарна вартість становить 66489 грн.

Визнати право приватної власності за ОСОБА_1 на:

-літ. «А» - житловий будинок, в складі приміщень:

1-4 кухня пл. 9,2 м2 17413 грн.

1-5 житлова пл. 14,9 м2 28201 грн.

Підвал під частиною будинку -12009 грн.

ІІ- веранда пл. 12,5 м2 13684 грн.

Всього: загальна площа складає 35,8 м2, інв. вартість складає 71307 грн.

Надвірні будівлі та споруди:

літ. «Б» - гараж 11142 грн.

Надвірні споруди, які залишаються в загальному користуванні:

№1,2 огорожі 2970 грн.

І- мощення 3865 грн.

Всього: інв. вартість складає 6835 грн.

Разом інвентарна вартість становить 89284 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за зменшення частки 11398 грн.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування земельною ділянкою під домоволодінням, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином:

- ОСОБА_2 виділити в користування частину земельної ділянки загальною площею 415 кв. м., розташовану з приляганням до фасадної, лівої та правої меж, що включає у тому числі площу, зайняту під частиною будинку літ. «А», верандою літ «а».

В`їзд (прохід) на земельну ділянку здійснювати з боку АДРЕСА_1 , через існуючу хвіртку у воротах, влаштовані в огорожі по фасадній межі земельної ділянки.

Ділянка, яку виділити в користування ОСОБА_2 , обмежена точками «Б-В-Г-Д-Е-А-Б» та проходить наступним чином:

- від кута правої межі з точки «Б» по прямій лінії вздовж фасадної межі довжиною 27, 76 м. до перетину з лівою межею в точці «В».

- з точки «В» поворот праворуч і по прямій лінії вздовж лівої межі земельної ділянки довжиною 25,05 м. до точки «Г».

- з точки «Г» поворот праворуч по прямій лінії довжиною 11,00 м. до перетину в точці «Д».

- з точки «Д» поворот праворуч і по прямій довжиною 17,10 м. до перетину в точці «Е».

- з точки «Е» поворот ліворуч і по прямій довжиною 2м. перетину з житловим будинком літ. «А» і далі по між будинковим перегородкам вздовж всього будинку.

- потім, навскіс довжиною 3,37м і далі по прямій 2,00 м. з відступом 1,0м. від будівлі літ. «Д» до перетину з правою межею в точці «А».

- далі поворот праворуч і вздовж лівої межі довжиною 7,67 м. до перетину з фасадною межею в точці «Б».

- ОСОБА_1 виділити в користування частину земельної ділянки загальною площею 415 кв.м., розташовану з приляганням до лівої, правої та задньої меж, що включає у тому числі площу, зайняту під частиною будинку літ. «А», верандою літ. «а» та літ. «Ж,З,Б» - сараї, літ. «Е» - вбиральня, літ. «И,Д» - літня кухня.

В`їзд (прохід) на земельну ділянку здійснювати з боку вулиці Умова, через існуючі ворота, влаштовані в огорожі по лівій межі земельної ділянки.

Ділянка, яку виділити в користування ОСОБА_1 , обмежена точками «И-К-Г-Д-Е-А-И», проходить наступним чином:

- від кута правої межі з точки «И» по прямій лінії вздовж задньої межі довжиною 27,53 м. до перетину з лівою межею в точці «К».

- з точки «К» поворот ліворуч і по прямій лінії вздовж лівої межі земельної ділянки довжиною 4,8 м. до точки «Г».

- з точки «Г» поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 11,00 м. до перетину в точці «Д».

- з точки «Д» поворот праворуч і по прямій довжиною 17,10 м. до перетину в точці «Е».

- з точки «Е» поворот ліворуч і по прямій довжиною 2м до перетину з житловим будинком літ «А» і далі по між будинковим перегородкам вздовж всього будинку.

- потім, навскіс довжиною 3,37м. і далі по прямій 2,00 м. з відступом 1,0 м від будівлі літ. «Д» до перетину з правою межею в точці «А».

- далі поворот ліворуч і вздовж лівої межі довжиною 22,52 м. до перетину з задньою межею в точці «И».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в сумі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 АДРЕСА_3 .

Суддя: І.В. Плавич