ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2114/22 Справа № 202/231/17 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс

на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бул-Спред», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним правочинів та за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_6 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_6 до Приватного підприємства «РЕНТ 2016», ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про визнання права власності - задоволено частково.

Розірвано Інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості від 05.12.2016 року, укладений між ОСОБА_6 та Приватним підприємством «РЕНТ 2016».

Визнано знищеним об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 00, а саме: нежитлову будівлю, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , будинок 55 літ. в.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на: об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю із присвоєнням нової адреси: АДРЕСА_1 , загальною площею 800,7 кв.м., яка складається: І поверх: 1 - тамбур, 1,0 кв.м; 2 - приміщення, 58,8 кв.м; 3 - приміщення, 81,4 кв.м; 4 - вбиральня, 1,2. кв.м; 5 - вбиральня, 1,2 кв.м; 6 - вбиральня, 1,1 кв.м, 7 - вбиральня, 1,1 кв.м; 8 - приміщення, 55,8 кв.м; 9 - приміщення, 52,8 кв.м; І - сходова клітина, 16,6 кв.м; II поверх; 1 - приміщення, 60,0 кв.м; 2 - приміщення, 129,3 кв.м; 3 - приміщення, 54,6 кв.м; II - сходова клітина, 15,8 кв.м; ІІІ поверх: 1 - приміщення, 255.2 кв.м; ІІІ - сходова клітина, 15,8 кв.м.

Визнано право власності за ОСОБА_6 на земельну ділянку, загальною площею - 0, 1194га, із цільовим призначенням - для реконструкції з розширенням і надбудовою та подальшою експлуатацією офісного комплексу, якій було присвоєно кадастровий номер: :91:165:0032 із присвоєнням нової адреси: АДРЕСА_1 .

Усунуто перешкоди ОСОБА_6 у користуванні земельною ділянкою: загальною площею - 0,1194га, із цільовим призначенням - для реконструкції з розширенням і надбудовою та подальшою експлуатацією офісного комплексу, якій було присвоєно кадастровий номер: :91:165:0032, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення, розташованих самочинно побудованих невстановленими особами гаражів та нежитлових приміщень у кількості 11 штук.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, 19.05.2020року ПАТ Родовід Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Родовід Банк Караченцева А.Ю. як особа, яка не брала участі у справі, подало апеляційну скаргу на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17.01.2017року.

На запит Дніпровського апеляційного суду про направлення справи Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська листом від 28 травня 2020 року повідомив, що цивільна справа №202/231/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Бул-Спред», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсним правочинів та позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_6 про визнання права власності, викрадена з приміщення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська адвокатом Бобровським А. І. під час ознайомлення з матеріалами справи 17 березня 2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2020року апеляційну скаргу ПАТ Родовід Банк - повернуто апелянту.

Постановою Верховного Суду від 21.07.2021 року ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2020року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року -знято з апеляційного розгляду.

Матеріали цивільної справи №202/231/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бул-Спред», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним правочинів та позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_6 про визнання права власності повернуто до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про відновлення втраченого провадження.

19 жовтня 2021 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк

на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2022 року відновлено втрачене провадження у справі №202/231/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бул-Спред», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним правочинів.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2022 року та 31 травня 2022 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року призначено до розгляду в апеляційному суді.

В апеляційній скарзі ПАТ Родовід Банк правонаступником якого є ТОВ Топлайн-Фінанс на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року просить просить скасувати додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року і направити справу для розгляду до суду першої інстанції за підсудністю.

В заяві Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року, Київська міська рада просить додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в частині визнання права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :91:165:0006 (попередній :91:165:0032), судові витрати покласти на ОСОБА_6 .

Відзиви на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року від учасників справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заяви про приєднання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга та заява про приєднання підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_6 містить вимоги про розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 05.12.2016 року; визнання знищеним об`єкту нерухомого майна: нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю із присвоєнням адреси: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням - для реконструкції з розширенням і надбудовою та подальшою експлуатацією офісного комплексу, із присвоєнням їй нової адреси: АДРЕСА_1 ; усунення перешкод у користуванні зазначеною земельною ділянкою, шляхом знесення, розташованих самочинно побудованих невстановленими особами гаражів та нежитлових приміщень у кількості 11 штук та стягнення суми боргу з ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , як поручителів.

Вказані вище правочини, подальша реєстрація права власності на об`єкт нерухомості та земельну ділянку, стосуються об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать матеріали справи.

В той же час, вказана адреса: АДРЕСА_1 відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м.Київ, вул. Дегтярівська, 31А).

Відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України у редакції, що була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред?являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Отже, виключна підсудність встановлює, що пред`явлення позовів у деяких справах можливе тільки у точно визначеному законом суді. Вона передбачена до незначної частини позовів, виключаючи можливість застосування до них інших видів територіальної підсудності, тому і названа виключною підсудністю.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав судам роз`яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також зазначено, що правила статті 114 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвениї про захист прав людини основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» ... Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначається, що підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції. З сукупного аналізу вищенаведених положень законодавства можна зробити висновок, що під порушенням правил підсудності розуміється відкриття провадження і розгляд цивільної справи тим судом першої інстанції, до повноважень якого не відноситься вирішення даного спору.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст.125 Конституції України).

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору умов, об`єктом якого є нерухоме майно, тощо.

Між тим, позови у даній цивільній справі були пред`явлені не за місцем знаходження майна, що розташовано у Шевченківському районі м.Києва, а до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, що є порушенням правил виключної підсудності.

Таким чином, Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська не є встановленим процесуальним законом для розгляду позову, що виникає з приводу нерухомого майна розташованого на території Шевченківського району міста Києва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 9 травня 2018 року (Справа №369/238/15-ц, провадження №14-117цс18) в черговий раз вказала, що розгляд справи судами з порушенням правил виключної підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, в тому числі, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України - справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Оскільки позовні вимоги стосуються нерухомого майна, відтак, позови, що виникають з приводу нерухомого майна - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних із нерухомим майном, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі №910/10647/18, правила ст.30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року по справі №911/2390/18 зазначила, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Виходячи з положення ст.30 ЦПК України,враховуючи наведені обставини та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про застосування правила виключної підсудності та передачу вказаної цивільної справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги та заяви про приєднання, свідчить про те, що доводи апеляційної скарги та заяви є слушними і є підстави для скасування рішення суду, яке постановлено з порушенням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс підлягає задоволенню, додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року скасуванню, цивільну справу слід передати на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва за підсудністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс судовий збір у розмірі 960 грн, стягнути з ОСОБА_6 на користь Київської міської ради судовий збір у розмірі 1920 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс - задовольнити.

Додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2017 року - скасувати та передати справу на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва за підсудністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства Родовід Банк правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Топлайн-Фінанс судовий збір у розмірі 960 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Київської міської ради судовий збір у розмірі 1920 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова