ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8227/22 Справа № 213/1648/22 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Кривий Ріг

справа № 213/1648/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти»

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровької області від 10 жовтня 2022 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 10 жовтня 2022 року, -

УСТАНОВИВ:

В квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, з 11 квітня 2017 року по 23 березня 2022 року він знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював механіком дільниці по ремонту устаткування № 6. Звільнений з роботи 23 березня 2022 року за власним бажанням. Відповідач не розрахувався з позивачем в день звільнення, а виплатив заробітну плату у розмірі 14 508,46 грн. тільки 24 червня 2022 року, після того, як позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. Оскільки відповідачем було порушено норми трудового законодавства щодо проведення розрахунку з працівником в день звільнення, позивач просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в період з 24 березня 2022 року по 24 червня 2022 року у сумі 53 202,20 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровької області від 10 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 березня 2022 року до 24 червня 2022 року у сумі 30 000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» на користь ОСОБА_1 на повернення сплаченого судового збору 992,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом першої інстанції невірно розрахований розмір середнього заробітку позивача.

Також апелянт посилається на те, що вина відповідача у несвоєчасній виплаті позивачу грошових коштів при звільненні відсутня, оскільки з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з введенням режиму воєнного стану в Україні, у відповідача відсутня виробнича діяльність, підприємство відповідача опинилося у вкрай скрутному фінансовому становищі.

При цьому, відповідач вважає, що ОСОБА_1 пропущено тримісячний строк для звернення до суду з даним позовом, визначений статтею 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дати нездійснення розрахунку при звільненні, тобто з 23 березня 2022 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

ОСОБА_1 12 грудня 2022 року подав письмову заяву про відмову від позову, в якій просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі у зв`язку із відмовою від позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ст.373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст.ст. 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи заяву позивача про відмову від позову, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти відмову від позову, роз`яснивши позивачу положення ч.2 ст. 256 ЦПК України, згідно якої, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається, визнати нечинним рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 373,381 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні.

Визнати нечинним рішенняІнгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровької області від 10 жовтня 2022 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2022 року.

Головуючий:

Судді: