Справа № 314/752/22
Провадження № 2-н/314/93/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2022 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 9835,03 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 248,10 грн.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що слід відмовити у видачі судового наказу у зв`язку з наступним.

Підсудність справ наказного провадження визначена положеннями ст. 162 ЦПК України, відповідно до яких заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила територіальної юрисдикції (підсудності) закріплені у пар. 3 гл. 2 роз. І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Проте, статтею 30 ЦПК України визначені правила виключної підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до пункту 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг, а саме за поставлений природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області.

При цьому, в силу ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом був зроблений запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, яка надійшла до суду 22.04.2022, відомості стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про реєстрацію/зняття з реєстраційного обліку по Запорізькій області відсутні.

Згідно ч. 2ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.163,165 ЦПК України, суддя, -

постановив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за поставлений природний газ з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О. Кіяшко

25.04.2022