Ухвала

29 грудня 2022 року

місто Київ

справа № 707/1139/20

провадження № 61-11102ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, Думанецької сільської ради Черкаського району Черкаської області, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», треті особи: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , у червні 2020 року звернулася до суду із позовом до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, Думанецької сільської ради Черкаського району, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «ЧООБТІ»), треті особи: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 22 червня 1998 року № 219 «Про оформлення права індивідуальної власності громадян на жилі будинки» у частині надання доручення КП «ЧООБТІ» щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право індивідуальної власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 , видане на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 22 червня 1998 року № 219 «Про оформлення права індивідуальної власності громадян на жилі будинки»;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 07 квітня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області задовольнив позов ОСОБА_2 та поновив їй процесуальний строк на звернення з ним до суду.

Суд визнав незаконним та скасував розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 22 червня 1998 року № 219 «Про оформлення права індивідуальної власності громадян на жилі будинки» в частині надання доручення КП «ЧООБТІ» щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтва на право індивідуальної власності на жилий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнав недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 , видане на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 22 червня 1998 року № 219 та скасував державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 це на домоволодіння.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 11 серпня 2021 року Черкаський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 07 листопада 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, справу направити на новий розгляд.

До касаційної скарги заявник додала клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, посилаючись на те, що копію рішення суду апеляційної інстанції вона не отримувала, про наявність постанови Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року дізналася випадково 05 жовтня 2022 року.

ОСОБА_1 зазначила, що 12 жовтня2022 року її представник ОСОБА_5 ознайомилася із матеріалами справи № 707/1139/20, в результаті чого встановила, що усі процесуальні документи направилися на неправильну адресу ОСОБА_1 . Відповідно до копії паспорта громадянина України, яка є у матеріалах справи, адресою місця реєстрації заявника є: АДРЕСА_2 , проте усі процесуальні документи направлялися на адресу: АДРЕСА_2 .

Також заявник просила врахувати, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували належне направлення ОСОБА_1 будь-яких документів, що стосуються справи № 707/1139/20. Відомості про особу, яка ставила свій підпис у рекомендованих повідомленнях про отримання процесуальних документів, у заявника немає, вона не знає цієї особи.

Ухвалою від 11 листопада 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 05 грудня 2022 року Верховний Суд витребував матеріали справи № 707/1139/20 для ознайомлення та продовжив заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до часу ознайомлення із матеріалами справи.

21 грудня 2022 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 707/1139/20.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Враховуючи, що ОСОБА_1 просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, касаційна скарга, яка надійшла до Верховного Суду у листопаді 2022 року, подана із пропуском процесуального строку за спливом більше ніж одного року з часу ухвалення та ознайомлення із рішенням суду апеляційної інстанції за результатами розгляду її апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, заявник зазначила, що не була повідомлена про розгляд справи у апеляційному суді, поштову кореспонденцію суд апеляційної інстанції направляв їй на неправильну поштову адресу, яку отримувала невідома заявнику особа.

Верховний Суд вивчив матеріали цивільної справи № 707/1139/20, касаційну скаргу та додані документи, клопотання про продовження строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій, за результатом чого зробив висновок, що зазначені обставини, які, на думку ОСОБА_1 , зумовили пропуск строку на подання касаційної скарги, не можуть бути враховані судом касаційної інстанції під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Порядок і строки подання касаційної скарги визначено положеннями частин першої-третьої статті 390 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз наведених положень ЦПК України дає підстави для висновку, що у разі подання касаційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути поновлений виключно за наявності однієї з двох умов, а саме: 1) якщо заявник не був повідомлений про розгляд справи або не залучений до участі у ній, за умови, що суд ухвалив рішення про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) строк на касаційне оскарження пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У наведеній правовій ситуації з метою вирішення процесуального питання допуску до касаційного оскарження судових рішень суд касаційної інстанції враховує, оцінює та перевіряє наведені заявником виняткові обставини, які зумовили надзвичайно тривалий пропуск строку звернення із касаційною скаргою, тобто ті обставини, які визначені виключно у частині третій статті 394 ЦПК України.

Ознайомившись із матеріалами справи № 707/1139/20, Верховний Суд констатував, що наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження доводи не є належними та такими, що доводять наявність виняткових підстав для поновлення строку на касаційне оскарження та відкриття касаційного провадження у цій справі.

Верховний Суд з`ясував, що у апеляційній скарзі, яка подана ОСОБА_1 , є помилка, допущена самою заявницею, у написанні її поштової адреси: зазначено неправильну « АДРЕСА_2 замість: « АДРЕСА_2 », що відповідає реєстрації її місця проживання.

Враховуючи викладене, взявши до уваги те, що таку поштову адресу суду апеляційної інстанції повідомляла заявник самостійно, а також, що поштову кореспонденцію працівник поштового відділення вручав адресату, про що поверталися до суду поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, Верховний Суд визнає безпідставними доводи заявника з приводу оцінки такої ситуації, оскільки помилка була допущена нею особисто і водночас у суду не було підстав вважати, що поштова кореспонденція не вручена заявнику.

Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до рекомендованих повідомлень, які є у матеріалах справи № 707/1139/20, копії процесуальних документів (копій ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, відкриття апеляційного провадження, про призначення справи до розгляду, судові повістки) були належно отримані заявницею, не зважаючи на помилку в зазначенні поштової адреси.

Положеннями пунктів 99-1, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що оператор поштового зв`язку перед тим, як вручити рекомендоване відправлення, встановлює особу одержувача та її повноваження отримувати поштові відправлення, яка в разі підтвердження її повноважень ставить підпис на рекомендованому повідомленні, зазначає дату отримання цього відправлення.

У цій справі оформлення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідає зазначеним вимогам Правил, оскільки в ньому зазначено дату отримання, 08 червня 2021 року та наявні підписи одержувача та працівника поштового зв`язку. Дії оператора поштового зв`язку заявником не оскаржувалися, доказів того, що поштове відправлення не було вручене ОСОБА_1 або вручене неуповноваженій особі, заявник не надала.

Підсумовуючи, Верховний Суд дійшов висновку, що заявник не спростувала обставин того, що вона була повідомлена про апеляційний розгляд справи.

У цьому висновку Верховний Суд також виходить з того, що (окрім рекомендованих повідомлень про отримання процесуальних документів ОСОБА_1 ) у матеріалах справи є також рекомендовані повідомлення про отримання документів її представником ОСОБА_6 , який представляв інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Отже, враховуючи, що адвокат Черненко В. А. був повідомлений про апеляційний розгляд справи, наведене також доводить, що заявник була повідомлена про апеляційний розгляд справи.

Той факт, що суд апеляційної інстанції не виконав свого обов`язку щодо направлення копії оскаржуваної постанови від 11 серпня 2021 року заявнику або її представнику, не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, враховуючи правила частини третьої статті 394 ЦПК України.

Верховний Суд врахував, що апеляційна скарга подана ОСОБА_1 , копії документів у справі № 707/1139/20 належно направлялися її представнику ОСОБА_6 , тому про апеляційний розгляд справи заявник знала та могла самостійно цікавитися його ходом.

Згідно з правилом статті 44 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Маючи інформацію про розгляд справи, ОСОБА_1 самостійно з використанням офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, який є у загальному доступі, мала можливість ознайомитися із повним текстом постанови безпосередньо на сайті. Проте, заявник не скористалася цим правом та пропустила строк на подання касаційної скарги.

Отже, касаційна скарга та клопотання про усунення її недоліків не містять доводів та обґрунтування, що пропуск ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження не відбувся або що заявника не повідомлено про розгляд справи, оскільки про розгляд справи заявник знала.

Доводів про те, що пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень зумовлений обставинами непереборної сили касаційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження

Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить положення res judicata (з латини «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

З огляду на те, що із касаційною скаргою ОСОБА_1 звернулася більше ніж через рік після ухвалення оскаржуваного судового рішення, за умови недоведення нею виключних обставин, визначених у частині третій статті 394 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Безпідставне поновлення процесуального строку, пропущеного у зв`язку зі спливом тривалого періоду та за відсутності підстав, які можуть бути визнані переконливими, свідчитиме про порушення судом принципу юридичної визначеності та вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Виходячи з основних засад судочинства, згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України, право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня (рішення у справах: «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження

(§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Верховний Суд наголошує, що право на касаційне оскарження судових рішень з пропуском строку у понад рік не є безумовним та можлива реалізація заявником такого права у виняткових випадках, передбачених у частині третій статті 394 ЦПК України, які підлягають доведенню заявником. Виключно у разі доведеності таких обставин Суд вправі робити висновок про підставність відкриття касаційного провадження з оскарження судових рішень зі спливом річного строку. В усіх інших випадках, зокрема і у разі неотримання заявником копії оскаржуваного судового рішення за обставин, що заявник був повідомлений про апеляційний розгляд справи, не може бути підставою для поновлення заявнику такого процесуального строку на оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку.

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції, заявник не довела винятків щодо права касаційного оскарження судових рішень з пропуском строку понад рік, що передбачені у частині третій статті 394 ЦПК України, та відсутні підстави вважати, що заявник була позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги, у передбачений законодавством строк, у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, Думанецької сільської ради Черкаського району Черкаської області, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», треті особи: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 07 квітня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 серпня 2021 року, відмовити.

Матеріали цивільної справи № 707/1139/20 за позовом ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_3 , до Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області, Думанецької сільської ради Черкаського району Черкаської області, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», треті особи: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації повернути до Черкаського районного суду Черкаської області за минуванням потреби.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом та оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак