07.12.2022 Справа № 756/9809/22
Номер справи 756/9809/22
Номер провадження 6/756/259/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

за участю представника заявника - Постернака М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку (далі - ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР») звернувся до суду зі заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2010 року у справі № 2-3671/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26.10.2006 у розмірі 88790,93 грн та судові витрати в розмірі 1007,91 грн, а всього 89798,84 грн. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2016 (Справа № 756/8904/16-ц) замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» 11.05.2019 укладено договір про відступлення прав вимоги №1370/К.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27.05.2020 (Справа № 756/4737/20) замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР».

Представник заявника зазначає, що виконавчий лист про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 пред`являвся до виконання ПАТ «УкрСиббанк» до Оболонського районного ВДВС у м. Києві ГТУЮ та було відкрито виконавче провадження ВП № .01.2011. Проте, незважаючи на те, що судове рішення не виконано, постановою державного виконавця 08.06.2016 виконавчий документ повернуто стягувачу ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до акту приймання - передачі від 10.05.2019 ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» копію постанови про повернення виконавчого документа від 08 червня 2016 року та копію виконавчого листа № 2-3671/10 від 21.06.2010 року.

Заявник вказує, що після укладення 11.05.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» Договору №1370/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, кінцевий строк пред`явлення виконавчого листа у справі закінчувався 08.06.2019 року. Тобто на момент укладання договору про відступлення прав вимоги строк пред`явлення виконавчого листа ще не закінчився. Проте, не маючи в наявності оригіналу виконавчого листа, виданого у справі № 2-3671/11 ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» не могло пред`явити такий виконавчий лист на примусове виконання через відсутність заміни стягувача. Заходи ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» щодо встановлення місцезнаходження оригіналу виконавчого листа у справі № 2-3671/10 підтвердили факт втрати виконавчого листа.

З урахуванням наведеного, представник заявника просив суд: поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа, виданого на підставі заочної рішення Оболонського районного суду м. Києва по справі №2-3671/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кДоговором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 26.10.2006 року в розмірі 88790,93 грн. та судових витрат у розмірі 1007,91 грн., до виконання та видати його дублікат.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 ЦПК України неявка осіб, що беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши думку представника заявника, дослідивши вимоги заяви, письмові докази надані в її обґрунтування, приходить до висновку, що заява ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.05.2010 у справі № 2-3671/10 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 у сумі 88 790,93 грн та судові витрати в розмірі 1007,91 грн.

На виконання вказаного рішення 21.06.2010 видано виконавчий лист.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно з умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк», зокрема, своє право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №0.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.05.2020 року частково задоволено заяву ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» про заміну стягувача у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» в задоволені решти вимог відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. від 08.06.2016 року виконавчий лист № 2-3671 від 21.06.2010, виданий Оболонський районним судом м. Києва, повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», в той же час на копії вказаного документу мається відмітка про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З акту про втрату документа від 07.10.2022 року слідує, що перевіркою кредитної справи № 0 по боржнику ОСОБА_1 , переданої від ПАТ «Дельта Банк» новому кредитору ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» відповідно до Договору № 1370/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2019, встановлено нестачу (втрату) оригіналу виконавчого листа, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.10.2010 у справі № 2 -3671/10.

Представник ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» 14.07.2022 звернувся до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі запитом щодо надання інформації, місцезнаходження оригіналу виконавчого листа № 2-3671/10 від 05.05.2010, виданого Оболонського районного суду м. Києва.

З відповіді державного виконавця Оболонського РВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.10.2022 року № д/16 вбачається, що інформація щодо направлення оригіналу виконавчого документа стягувачу у відділі відсутні. Матеріали виконавчого провадження № 24066060 від 31.01.2011 року знищені через закінчення терміну їх зберігання.

З листа заступника директора Департаменту по роботі з державною виконавчою службою та супроводження справ про банкрутство АТ «Дельта Банк» Труцько В.Ф. вх. № 02.2.3-206 від 19.02.2020 року вбачається, що відомості про місцезнаходження виконавчого листа та інформація про пред`явлення його до виконання відсутня та запропоновано ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», як новому кредитору самостійно у законний процесуальний спосіб отримати документи претензійно-позовної роботи, їх копії або дублікати.

Згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк`вх. № 411 від 01.04.2021, всі наявні у АТ «Дельта Банк» документи (копії та оригінали), які пов`язані з кредитними договорами передані ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» за актом приймання - передачі. Вся відома інформація щодо претензійно-позовної роботи на дату відступлення права вимоги по кредитним договорам передана новому кредитору.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 відкриті виконавчі провадження, де стягувачем є ПАТ «Дельта Банк» або ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» відсутні.

Виконання судового рішення, це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за № 8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його винесення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2016 року) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. від 08.06.2016 виконавчий лист № 2-3671 від 21.06.2010, повернуто стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Відомості повторного звернення стягувача до виконавчої служби з пред`явлення виконавчого листа до виконання або зі заявою про його втрату, матеріали справи не містять.

В поданій заяві представник ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» не зазначає жодної поважної причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документа з травня 2020 року, тобто коли відбулася заміна стягувача у виконавчому провадженні.

Окрім того, суд звертає увагу, що оригінал виконавчого листа був повернутий стягувачу відділом примусового виконання, що доводить подання заявником його копії з відміткою державного виконавця про повернення 08.06.2016 року.

Окрім того, з відповіді ПАТ «Дельта Банк» на запит ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» 19 лютого 2020 року зазначено, що усі наявні в попереднього стягувача документи актом передано після оформлення договору про відступлення права вимоги (а.с. 12).

З акту приймання - передачі кредитних справ та наглядових справ за кредитами. Права вимоги за якими придбані згідно протоколу від 17.04.2019 року ПАТ «Дельта Банк» передав, а ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» прийняв документи: судові (ДВС) кількість аркушів - 2, наглядові - 2 арк, а також матеріали кредитної справи (а.с. 8).

Суд критично відноситься до акту приймання-предачі від 10.05.2019 за яким Скочинська А.М. - заступник начальника відділу стягнення заборгованості передає Ковалишину Ю.В. - начальнику Управління адміністрування активних операції документи виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 в їх копіях. Дані особи є працівниками ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», як зазначив представник заявника в судовому засіданні. Даний акт не доводить факту не передачі оригіналів даних документів від ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР».

Суд зауважує на тому, що ті обставини, які заявник зазначає у заяві, як поважні причини пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання і вважає їх достатніми для поновлення пропущеного строку не є переконливими та не відносяться до непереборних, пов`язаних із дійсними істотними труднощами, а також не належать до тих, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

В поданій заяві не зазначено об`єктивних причин та обставин та не надано відповідних доказів на підтвердження як втрати оригіналу виконавчого документа так й поважних причин пропуску строку для звернення до виконання. Отже, як наслідок, у видачі дубліката виконавчого листа також слід відмовити.

Суд не може погодитися із твердженням представника заявника, що заміна стягувача у виконавчому провадженні, є поважною причиною пропуску строку, оскільки дана обставина не надає більший обсяг прав новому стягувачу, аніж первісному.

Посилання представника заявника ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР», що ухвалою суду від 27.05.2020 лише замінено стягувача, та відмовлено в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дубліката виконавчого листа, не можна вважати об`єктивною та поважною підставою для поновлення пропущеного строку, судове рішення не оскаржено, є чинним.

Повторне звернення заявника зі заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відбулось більш аніж через два роки після заміни стягувача.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 260, 353, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», боржник: ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку пред?явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07 грудня 2022 року.

Суддя І. С. Шролик