Справа № 209/417/22
Провадження № 2/209/528/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2022 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на її утримання, як доньки-інваліда, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період її інвалідності, починаючи з дня звернення до суду з позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що відповідач є її батьком. Вона є інвалідом з дитинства від загального захворювання, перебуває на обліку у сімейного лікаря та лікаря-невролога КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» з діагнозом: ДЦП, спастична диплегія, в стадії самостійної ходи, в фазі самостійного вставання. Рухові порушення І рівня за класифікацією GMFCS. Функції руки І рівня за класифікацією MASC. Сколіоз установчий. Еквінусна установка стоп. Окрім того, вона має вади зору, знаходиться під наглядом лікаря-офтальмолога із діагнозом: розбіжна косоокість лівого ока, міопія слабкого ступеню обох очей.04 січня 2021 року міжрайонною Дніпровською МСЕК №2 мені була встановлена друга група інвалідності, за станом здоров`я вона потребує лікування у невропатолога, офтальмолога, психіатра, сімейного лікаря. Вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєюматір`ю ОСОБА_3 , яка надає їй всю необхідну допомогу та займається її матеріальним утриманням. Також вона навчається на 1 курсі заочної форми навчання за спеціальністю «Міжрегіональної Академії управління персоналом». Її мати звернулась до суду з позовом про стягнення з батька аліментів у порядку, передбаченому законом, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. За станом здоров`я вона потребую майже постійного прийому медичних препаратів, медичної реабілітації, психолого-педагогічної реабілітації, фізичної реабілітації, забезпечення протезними виробами, окулярної корекції зору, санаторно-курортного лікування, проходження курсу масажу і регулярного відвідування басейну та відвідування психолога. Необхідну допомогу щодо лікування та догляду, їй надає мати. Відповідач взагалі не цікавиться її життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги на її утримання, як інваліда. У зв`язку з інвалідністю, вона, щомісячно, отримує пенсію, якої недостатньо для задоволення навіть мінімальних потреб. Її мати також надає їй матеріальну допомогу, вона працює у Закладі дошкільної освіти №32 «Дельфін» і отримує невисоку заробітну плату, тому навіть сукупного доходу їх родини не вистачає для утримання їх обох і забезпечення її всім необхідним лікуванням, тому вона дуже потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, як інваліда, так як він є працездатним, вже тривалий час працює за межами України - у Польщі, і може сплачувати аліменти на утримання непрацездатної доньки, так як отримує стабільний високий прибуток, навіть мінімальний розмір якого перевищує середній заробіток в Україні, по іншим виконавчим листам стягнень з відповідача немає, непрацездатних осіб на його утриманні також немає. Тому звернулась до суду з метою захисту своїх прав.

13 квітня 2022 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

28 вересня 2022 року представник відповідача адвокат Мокрецова М.В. подала до суду відзив на позов, у якому у задоволенні позовних вимог просила відмовити. На обґрунтування відзиву зазначила, що позивачем надано довідку від 08 лютого 2021 року, видану МСЕК №2, про встановлення ІІ групи інвалідності позивачці до 01 лютого 2022 року, де на звороті зазначено, що позивач може продовжувати навчання, інших обмежень немає. Тобто позивач була тимчасово непрацездатною до 01 лютого 2022 року, але звернулась до суду 15 лютого 2022 вже після того, як закінчилась дія довідки про встановлення інвалідності. Отже, на період звернення до суду, позивач не мала статусу інваліда, що виключає необхідні умови ля отримання аліментів. Відповідач на даний час є безробітним, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, здійснює пошук підходящої роботи, майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, на праві власності, володінні та/або користуванні немає. З моменту розірвання шлюбу відповідач безперервно продовжує піклуватися про дочку, приймає безпосередню участь у її вихованні, по мірі отримання прибутку особисто купляє для неї необхідні речі - одяг, продукти харчування, з 24 лютого 2022 року, коли розпочалась війна, дочка приїхала до відповідача у Польщу, детривалий час жила у нього та була на його утриманні, про що свідчить її віза у закордонному паспорті. Зазначає, що позивачкою не надано жодного доказу, який би підтверджував обставини, що викладені нею у позовній заяві, зокрема, щодо того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків як батька. Крім того, починаючи з 07 серпня 2022 року відповідач повернувся із-за кордону в Україну, він повністю втратив роботу та будучи військовозобов`язаним він, на даний час, в зв`язку з введеним воєнним станом, позбавлений можливості виїхати за межі України для термінового пошуку роботи. Таким чином, він втратив всі джерела свого доходу та з незалежних від нього обставин він не може на даний час надавати матеріальне утримання для дітей у тому розмірі до якого звикла позивачка. Разом з тим, відомостей про отримання відповідачем доходу в зв`язку з виїздом за кордон позивачем не зазначено та будь-яких доказів, що підтверджували б дані обставини, в матеріалах справи відсутні. Отже, позивач не довела, що виїзди відповідача за межі України пов`язані з тим, що він працює за кордоном, де отримує дохід.

29 листопада 2022 року представник відповідача подала до суду письмові пояснення, у яких просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що заява про приєднання додаткових письмових доказів подана з порушення процесуальних строків. Оскільки позивачем не надано доказів про наявність об`єктивних та непереборних обставин поважності причин пропуску строку просить відмовити у задоволенні клопотання до долучення письмових доказів у справі. Також вказує, що враховуючи, що позивачем до позовної заяви була додана прострочена довідка про встановлення інвалідності, то у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

06 грудня 2022 року позивач подала до суду письмові пояснення, у яких просила задовольнити позов та вказала, що коли звернулась до суду проходила перекомісію, і згодом отримала нову довідку, відповідно до якої їй повторно була встановлено ІІ група інвалідності терміном до 01 лютого 2023 року. Документи вона направляла засобами поштового зв`язку на адресу відповідача. Також вказала, що відповідач достеменно знає про її хворобу від народження, але участі у підтримці та поліпшенні стану її здоров`я не приймає, не бажає матеріальної її підтримувати.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач та її представник адвокат Кущ О.М. у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Мокрецова М.В. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 за актовим записом 163 (а.с. 6). Відповідач не хворіє та є працездатним.

Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства та має діагноз: G80.1 ДЦП: спастична диплегія, в стадії самостійної ходи, в фазі самостійного вставання. Рухові порушення І рівня за класифікацією GMFCS. Функції руки І рівня за класифікацією MASC., сколіоз. Еквінусна деформація обох стоп, розбіжна оперована косоокість лівого ока, міопія слабкого ступеню обох очей, що підтверджується копіями виписки з історії хвороби, виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії № 143439 (а.с. 28-33, 57-59, 66).

Відповідно до копій квитанцій (а.с.60-62, 6465, 67-72, 74), позивач зверталась за наданням медичної допомоги та отримувала від лікарів рецепти для придбання медичних препаратів.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, з урахуванням позиції сторін, викладених у письмових поясненнях та відзиві на позов, доданих письмових доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач підтвердила, що вона є інвалідом ІІ групи з дитинства, термін інвалідності встановлений до 01 лютого 2023 року, а відповідач не надав суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували його не можливість надавати допомогу своїй непрацездатній дочці та його скрутне матеріальне становище.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18.

Враховуючи, що позивач надала договір №6 від 01 лютого 2022 року про надання юридичних послуг та акт приймання виконаних робіт (а.с. 9-10), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 1300 грн.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судові витрати у справі.

На підставі ст. ст. 182, 183, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 76, 78, 141, ч.3 ст. 211, ст. ст. 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як доньки-інваліда, у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 15 лютого 2022 року, на період її інвалідності.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1300 (одну тисячу триста) грн. сплачених нею за надання юридичної допомоги при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик