Справа № 359/2516/22
Провадження №2/359/1793/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2022р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Костенко С.В.

за участі

прокурора Гайфуліна О.П.

представника третьої особи Кокот С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бориспільської окружної прокуратури, діючої в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача громадська організація садівницьке товариство «Економіст», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування цього об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року керівник Бориспільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради звернувся до суду із зазначеним позовом та просив усунути перешкоди у здійсненні Золочівською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1719, усунути перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою шляхом витребування (повернення) її у ОСОБА_1 на користь Золочівської сільської ради. Свої вимоги обґрунтовував тим, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області №10-1522/15-15-сг від 26.02.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:006:1719 для індивідуального садівництва із земель державної власності на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. На підставі вищезазначеного наказу Головного управління Держземагентства у Київській області відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1719 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Власником цієї земельної ділянки на тепер є ОСОБА_1 . Наказ ГУ Держземагентства у Київській області №10-1522/15-15-сг від 26.02.2015 року виданий з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки спірна земельна ділянка накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу озера Острівки (Млинне), що знаходиться в заплавній частині річки Дніпро. Отже, передана відповідачу земельна ділянка відноситься до водних об`єктів загальнодержавного значення та належить до категорії земель водного фонду, які не можуть бути передані у приватну власність громадян.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку загального позовного провадження (а.с.25).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2022 року (а.с.128) було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті.

Прокурор Гайфулін О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник СТ «Економіст» Кокот С.О. в судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, яким вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки, при видачі спірного наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області діяло в межах наданих повноважень та керувалось вимогами чинного на той час законодавства.

19 вересня 2022 року від першого заступника керівника Бориспільської окружної прокуратури Доброскока О. надійшла відповідь на відзив від 16 вересня 2022 року за № 51-3227 вих-22.

Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, приєднані до матеріалів цивільної справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області №10-1522/15-15-сг від 26.02.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_1 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:006:1719 для індивідуального садівництва із земель державної власності на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.23).

На підставі вищезазначеного наказу Головного управління Держземагентства у Київській області відомості про земельну ділянку із кадастровим номером :04:006:1719 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08).

28 квітня 2015 року на підставі рішення державного реєстратора за індексним №21406037 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:006:1719, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою №296640415 від 27 січня 2022 року (а.с.24-26).

Згідно з п.д) ч.4 ст.84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно з ч.2 ст.88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Згідно з ч.13 ст.88 ВК України громадянам забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім земель охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон та зон особливого режиму використання земель, а також земельних ділянок, на яких розташовані: гідротехнічні, гідрометричні споруди; об`єкти підвищеної небезпеки; пансіонати, об`єкти реабілітації, спорту, санаторії та інші лікувально-оздоровчі заклади, дитячі оздоровчі табори, що мають відповідні передбачені законом документи на споруди та на провадження відповідної діяльності; об`єкти природно-заповідного фонду; об`єкти культурної спадщини.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної постанові від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у ст.59 цього Кодексу.

За змістом правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №469/1393/16-ц, Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі №6-16цс14 та від 24 грудня 2014 року у справі №6-206цс14, існування прибережних захисних смуг визначеної ширини передбачене законом (ст.88 ВК України), а тому відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність останньої, оскільки її розміри встановлені законом.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №469/1393/16-ц зазначено, що системний аналіз норм законодавства дає підстави для висновку про те, що при наданні земельної ділянки, за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги, необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №486 від 08.05.1996 року. Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у ст.59 ЗК України, суперечить нормам ст.ст.83, 84 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З інформації, наданої Басейновим управлінням водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України №01-12/732 від 15.08.2019 року (а.с.27), вбачається, що озеро «Острівки» (Млинне) знаходиться в заплавній частині р. Дніпро, озеро відноситься до водних об`єктів загальнодержавного значення відповідно ст.5 Водного кодексу України. Прибережна захисна смуга повинна складати 100 метрів відповідно до ст.88 Водного кодексу України.

З листа ДП «Державний картографо-геодезичний фонд України» №21 від 23 червня 2021 року (а.с.28-31) вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:1719 повністю накладається на землі водного фонду, а саме на водну поверхню та 100 метрову прибережну смугу озера «Острівки» (Млинне), що також відображено на відповідних схемах.

З висновку експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення земельно-технічного дослідження №20619/21-41 від 01.09.2021 (а.с.92-123) встановлено, що межі земельної ділянки із кадастровим номером :04:006:1719 частково накладаються на межі земельної ділянки площею 23.3531 га, що надана на праві постійного користування СТ «Економіст». Земельна ділянка із кадастровим номером :04:006:1719 площею 0,1000 га накладається на землі водного фонду, а саме площею 0,0121 га на водне плесо, площею 0,0795 га на прибережну захисну смугу озера та дренажного каналу.

Відповідно до інформації з листа виконавчого комітету Золочівської сільської ради від 21 січня 2022 року (а.с.36-37) Вишеньківська сільська рада шляхом приєднання до Гнідинської сільської ради утворили Золочівську сільську раду, яка є їх правонаступником. Земельна ділянка з кадастровим номером :04:006:1719 перебуває в адміністративних межах Золочівської сільської ради та підпадає під її юрисдикцію.

Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_1 з порушенням положенням ст.84 ЗК України ст.88 ВК України.

З цієї підстави, суд вважає за необхідне скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21406037 від 19.05.2015 року.

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:006:1719 для індивідуального садівництва із земель державної власності, розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, безпідставно та неправомірно вибула із володіння держави. Тому право власності держави, в особі Золочівської сільської ради, підлягає захисту шляхом витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 .

Відповідачем не спростовано, що спірна земельна ділянка не належала до земель водного фонду. Тобто, фактично відбулась незаконна зміна цільового призначення землі та її безоплатна приватизація громадянином, що призвело до одержання вказаної земельної ділянки у власність і автоматичного її вибуття з числа земель державної власності.

Крім того, вимоги щодо припинення права приватної власності за відповідачем на спірну земельну ділянку не підлягають задоволенню з огляду на те, що ця вимога є похідною від вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яку було задоволено.

З огляду на це, у задоволенні вимог в частині припинення права приватної власності відповідача слід відмовити.

Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо усунення перешкод відповідачем у здійсненні Золочівською сільською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою, оскільки матеріали справи не містять доказів, що відповідачем такі перешкоди чиняться.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Водночас у п. 36 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав» зазначено, що за змістом статті 391 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 70-71 постанови від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц звернула увагу на те, що заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам Земельного кодексу України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу (аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц).

Таким чином, вимога зобов`язати повернути земельну ділянку водного фонду розглядається як негаторний позов, який можна заявити впродовж всього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки (зазначена правова позиція викладена у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, пункті 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).

Тобто, положення чинного законодавства щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності,як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог у спірних правовідносинах не підлягають застосуванню

Судовий збір вирішити на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5,10-13,77-81,141,258, 259, 263-265,268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Бориспільської окружної прокуратури, діючої в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача громадська організація садівницьке товариство «Економіст», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування цього об`єкта нерухомого майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №21406037 від 19.05.2015 року.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Золочівської сільської ради земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:006:1719 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 07.09.1954 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Київської обласної прокуратури (рахунок отримувача: UA0015641 в ДКСУ м. Київ, , МФО: 820172) витрати на оплату судового збору в розмірі 4962 гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2022 року.

Суддя Чирка С.С.