СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/322/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., за участю секретаря судового засідання Радзівіл А.Б., заявниці ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - адвоката Якименко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, подане ОСОБА_1 , про визнання судом зловживання процесуальними правами, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа - судового наказу Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/15735/22 (провадження №2-н/759/291/22) таким, що не підлягає виконанню та заява про зупинення ухвалою суду виконання за виконавчим документом до розгляду заяви по суті та клопотання.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить суд визнати зловживання процесуальними правами особою, яка подала заяву про видачу виконавчого документу - судового наказу. Вважає, що подання повторної заяви ОСОБА_2 про видачу виконавчого документу - судового наказу Святошинського районного суду м. Києва у справі №759/15735/22 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 - має ознаки зловживання процесуальним правом, в розумінні статті 44 ЦПК України, є завідомо безпідставними та мають очевидно штучний характер. Подання до суду такої заяви є діями, що не відповідають завданням цивільного судочинства. Просить суд винести окрему ухвалу про вжиття до ОСОБА_2 заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу у дохід держави у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До початку судового засідання через канцелярію суду ОСОБА_1 подала заяву про визнання судом зловживання процесуальними правами та про вжиття судом заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету, шляхом постановлення судом окремої ухали про накладення штрафу на учасників процесу у цивільній справі №759/15735/22. В заяві зазначає, що зі змісту виданого судового наказу та заяви про його видачу з усіма додатками вбачається зловживання процесуальними правами не тільки ОСОБА_2 , а і його представником - адвокатом Незвіським Д.Я. Вважає, що подані процесуальні маніпуляції є зловживання адвокатом та його клієнтом процесуальними правами, неповаги до суду та учасників процесу. Просить постановити окрему ухвалу про вжиття до відповідних учасників судового процесу - заявника ОСОБА_2 та його представника адвоката Незвіського Д.Я. заходу процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала клопотання, просила застосувати до заявника ОСОБА_2 та його представника адвоката Незвіського Д.Я. захід процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживання процесуальними правами.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Якименко М.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Заслухавши думку сторін, повно та всебічно дослідивши усі обставини справи, суд дійшов наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі, якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

Положеннями ч.1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Стаття 143 ЦПК України встановлює, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали (ст.143 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч.1ст.144 ЦПК України,одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Частиною 1 ст. 148 ЦПК зазначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 зазначає, що грубо зловживаючи своїми процесуальними правами, користуючись тим, що суд під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, адвокат Незвіський Д.Я. зі своїм клієнтом ОСОБА_2 через 4,5 місяці від дати видачі цим же судом судового наказу у справі №759/5750/22, подали до суду повторно заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, яку фактично в неї викрадено.

Щодо цього суд зазначає, що як зазначила ОСОБА_1 з моменту видачі судового наказу у справі №759/5750/22 минув значний строк, ухвала про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №759/5750/22 вже набрала чинності, а отже ОСОБА_2 не позбавлений права повторно звернутись із відповідною вимогою.

Дослідивши подану ОСОБА_1 заяву, наявні матеріали справи, суд встановив відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про визнання судом зловживання процесуальними правами та про вжиття судом заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету.

Керуючись ст. 2, 44, 143, 144, 148, 262 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , про визнання судом зловживання процесуальними правами особою, яка подала заяву про видачу виконавчого документу - судового наказу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2022 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Суддя Н.О. Горбенко