Номер провадження: 22-ц/813/8657/22 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко П.Л.
Єдиний унікальний номер судової справи:509/2670/19 Доповідач Базіль Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.

Полікарпової О.М.,

секретар Куріньова Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Морозова Вадима Юрійовича на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року у складі судді Кириченко П.Л. у цивільній справі № 509/2670/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне Управління Держпродспоживслужби в Одеській області про захист прав споживача, стягнення коштів та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обгрунтування.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ Авто Просто, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Інспекція з питань у справах захисту прав споживачів в Одеській області, в якій з урахуванням заяви від 26.09.2019 року просив:

- визнати недійсними пункти 13.1, 12.1.2 Договору №380604 від 15.01.2012 року про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, укладеного між

ОСОБА_1 та ТОВ Авто Просто, які у договорі викладені таким чином: сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 3% періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою та максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання Авто Просто заяви про дострокове розірвання договору;

- стягнути з ТОВ Авто Просто на користь позивача сплачені у якості щомісячних внесків за договором №380604 від 15.01.2012 року кошти в розмірі 42164,39 грн; інфляційні збитки та 3% річних за прострочення повернення коштів у розмірі 18636,00 грн; моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн; усі понесені судові витрати в розмірі 16536,80 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 15 січня 2012 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» був укладений договір № 380604 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему «Автотак». Зазначав, що на виконання вказаного договору, ним сплачувались платежі з 15.01.2012 року до 08.05.2013 року на загальну суму 42164,39 грн, що підтверджується копіями квитанцій. За договором з ТОВ Авто Просто марка автомобіля і модель є Cia Cerato (легковий автомобіль).

Відповідно до п.13.1 договору учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що зобов`язаний повідомити ТОВ Авто Просто у письмовій формі.

02.05.2016 року ним було надіслано лист вимогу про розірвання Договору та повернення сплачених ним коштів, яка залишена відповідачем без відповіді. Вважає, що оскільки ним подано заяву про розірвання договору, відповідач зобов`язаний повернути сплачені ним кошти в сумі 42164,39 грн з нарахуванням на них інфляційних збитків за період з 02.05.2016 року по 01.04.2019 рік в сумі 15053 грн. та 3% річних в сумі 3583 грн.

На думку позивача, умови договору є несправедливими, оскільки призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, за якими ТОВ Авто Просто користується коштами споживача, а сам споживач взагалі не має ніяких прав; умови договору завдають позивачу шкоди, внаслідок чого він втратив значну суму коштів, погіршив свій матеріальний стан, потерпає від знецінення коштів і не має права на їх повернення. Вказує, що за даним договором передбачено лише можливість одержання права на купівлю автомобіля за рахунок сплачуваних всіма учасниками групи коштів, без залучення власних коштів ТОВ Авто Просто та не передбачено жодних гарантій отримання автомобіля, навіть у разі повної оплати його вартості. Вважає, що діяльність відповідача вводить його, як споживача його послуг, в оману та є елементом нечесної підприємницької діяльності.

Зазначає, що через бездіяльність відповідача, яка полягає у неналежному виконанні чинного законодавства, а саме: ненадання йому повної та достовірної інформації про фінансові послуги, він почувається ошуканим, не може нормально відпочивати, постійні переживання спричинили у нього погіршення сну, викликають образу та роздратованість. Через ситуацію, що склалася, рідні дуже знервовані, у зв`язку з чим у сім`ї майже щодня виникають сварки. Також він вимушений витрачати свій час для вирішення питання захисту своїх прав, звертаючись до суду, через це змінився звичний спосіб життя, а отже протиправною поведінкою відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 10000,00 грн.

Відповідно до договору про правову допомогу від 18.02.2019 року він звернувся за правовою допомогою до фахівця у галузі права ФОП

ОСОБА_2 , загальна сума наданих юридичних послуг відповідно до додатку №1 складає 15000,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини просив задовольнити його позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ АВТО ПРОСТО, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне Управління Держпродспоживслужби в Одеській області про захист прав споживача, стягнення коштів та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірну угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України Про захист прав споживачів.

З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд першої інстанції вважав, що підписання угоди та додатків до неї свідчать про факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. Позивачем не доведено наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін угоди від 15.01.2012 року, умови цієї угоди визначені з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, позивач мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні даного позову ОСОБА_1 за безпідставністю позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги

13.10.2022 року через систему Електроний суд, а в подальшому і в паперовому вигляді, представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подав на вказане рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, а саме:

- визнати недійсними пункти 12.1.1, 12.1.2 Договору №380604 від 15.01.2012 року "про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі", укладеного між

ОСОБА_1 та ТОВ Авто Просто, які у договорі викладені таким чином: сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою та Максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з п.12.1.1. не може перевищувати одного року з дня отримання АВТО ПРОСТО заяви про дострокове розірвання Договору;

- стягнути з відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО кошти, без вирахування відступного, на користь позивача ОСОБА_1 , сплачені за договором

№ 380604 від 15.01.2012 року у розмірі 70800 грн. 39 коп. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що спірну угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України Про захист прав споживачів є помилковим, оскільки судом не взято до уваги те, що станом на 06.05.2021 року ТОВ АВТО ПРОСТО виключене з Державного реєстру фінансових установ та Реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, що на думку скаржника, підтверджує той факт, що відповідач здійснює свою діяльність всупереч закону та не може забезпечити виконання договору укладеного ще при наявній ліцензії. Зазначає про те, що позивач через свою необізнаність та стислі строки на ознайомлення зі змістом угоди не міг в повній мірі проаналізувати договір, який має понад 10 сторінок.

Вважає, що суд не достатньо дослідив всі наявні докази та безпідставно звільнив відповідача від виконання своїх зобов`язань, не врахувавши, що відповідач ухиляється від повернення коштів, та станом на 12.10.2021 року ніяких перерахувань не здійснив.

Доводи інших учасників справи

14.11.2022 року через систему Електронний суд представник відповідача, ТОВ АВТО ПРОСТО, адвокат Мельник В.В. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

Зазначає, що підстави для задоволення позову та апеляційної скарги відсутні, оскільки сторони під час укладення угоди погодили всі істотні умови, в тому числі щодо порядку,строків та визначення розмірів платежів, процедури отримання автомобіля Учасником та повернення коштів, у разі розірвання Угоди, такі умови викладені чітко і ясно і позивачем не надано доказів на підтвердження того, що під час укладення угоди ТОВ АВТО ПРОСТО ввело позивача в оману.

Вказує на те, що для кваліфікації умов договору як несправедливих, необхідна наявність одночасно таких елементів за яких умови договору порушують принцип добросовісності; призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; завдають шкоди позивачеві, яких в даній справі не має. На підтвердження правильності своєї позиції покликається на ряд правових висновків Верховного Суду.

Звертає увагу на те, що позивач 02.05.2016 року звернувся до ТОВ "Авто Просто" з заявою про розірвання угоди на підставі положення ст.13, п.13.3 Додатка №2 до Угоди. Вказана заява була задоволена ТОВ Авто Просто,Угоду розірвано, а позивачу повернуто 18753,07 грн, розмір яких визначено відповідно до умов Угоди.

Позиція учасників справи під час апеляційного розгляду справи

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Від позивача ОСОБА_1 на електронну пошту суду 02.12.2022 року надійшла заява, в якій він просить провести судове засідання без його участі та без участі його адвоката, ОСОБА_2 , задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ АВТО ПРОСТО, адвокат Мельник В.В., участь якого в судовому засіданні була визначена в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи Easy Con на зв`язок не вийшов, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи суду не направив.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За положеннями ч.5 ст.212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

За викладених обставин, зважаючи на відсутність заяв сторін щодо відкладення розгляду справи, а також зважаючи на положення зазначених норм процесуального права, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 15.01.2012 року між ТОВ АВТО ПРОСТО та ОСОБА_1 було укладено угоду № 380604.

Предметом угоди є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання відповідно до додатку №1 до угоди автомобіля марки Cia Cerato за ціною 156800,00 грн. Угода укладена шляхом підписання сторонами угоди та додатків до неї, які є невід`ємними частинами угоди (а.с.11-17).

Відповідно до п.13.1 статті 13 укладеної угоди №380604, Учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Угоду за власним бажанням, про що має повідомити АВТО ПРОСТО у письмовій формі. Поверненню підлягають тільки чисті внески, сплачені за угодою, з урахуванням положень, викладених в цьому договорі.

Учасник уповноважує Авто Просто щомісяця здійснювати відрахування в розмірі 5% від кожного сплаченого Чистого внеску до Фонду для повернення коштів.

Сума Чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив Авто Просто про розірвання Угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих внесків(далі відступний).

Згідно з умовами Договору черга для повернення чистих внесків формується з урахуванням обставин, які стали підставою для розірвання Угоди, та особи ініціатора її розірвання (під.13.4.1, 13.4.2, 13.4.3 додатку 2 до угоди). Відповідачем не заперечується, що ОСОБА_1 на виконання умов договору сплатив ТОВ «Авто Просто» у період з 15.01.2012 року по 08.05.2013 року кошти в сумі 42164,39 грн, а також та обставина, що за заявою

ОСОБА_1 від 02.05.2016 року Угода розірвана.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач наполягав на поверненні всієї суми коштів, сплачених ним на виконання умов договору, та оскільки відповідач не повернув кошти в момент розірвання договору, просив застосувати положення ч.2 ст.625 ЦК України, а також відшкодувати йому моральну шкоду.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання недійсними пунктів 13.1, 12.1.2 Договору №380604 від 15.01.2012 року, які регламентують порядок, строки та повернення коштів у разі дострокового розірвання договору, та як наслідок, стягнення з відповідача сплачених позивачем на виконання умов договору коштів в сумі 42164,39 грн із застосуванням інфляційних та 3% річних, відшкодування моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 цього Закону продавець (виконавець,виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо суперечать принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 3, п. 4, п. 13 ч. 3 ст. 18 цього Закону несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця,виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2012 року між позивачем та ТОВ «Авто Просто» було укладено угоду № 380604 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, предметом якої є надання Учаснику послуг системи Автотак, спрямованих на придбання автомобіля марки «Cia Cerato ». Угода укладена шляхом підписання сторонами угоди та додатків до неї, які є невід`ємними частинами угоди (а.с.11-17).

Як вбачається, із змісту ст.10 Угоди, підписанням цієї Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Якщо Учасник системи одружений, цим він (вона) заявляє, що має згоду іншого з подружжя на укладення цієї Угоди.

ОСОБА_1 , підписав особисто Договір та додатки до нього, тим самим підтвердив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ "АВТО ПРОСТО", уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підписом.

Згідно з приписами п.13.8 ст.13 Угоди учаснику надається 7 днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитися від участі в системі Авто Так. При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума коштів, внесених ним на рахунок ТОВ АВТО ПРОСТО. Учасник зобов`язаний письмово повідомити про розірвання Угоди шляхом подання заяви в центральний офіс АВТО ПРОСТО.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 із заявою про розірвання угоди у семиденний строк до ТОВ АВТО ПРОСТО не звертався.

Отже позивач прийняв умови Угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання.

Суд першої інстанції правильно вважав, що підписання угоди та додатків до неї свідчать про факт ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма умовами та її змістом і додатків до неї. Позивач мав можливість на власний розсуд приймати чи не приймати ці умови, виходячи із принципу свободи договору. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України Про захист прав споживачів та правильно зазначив про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача коштів.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Колегія суддів не бере до уваги, як підставу для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Авто Просто» не наділено правом, не будучи фінансовою установою, надавати окремі фінансові послуги, так як розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг № 82 від 14.01.2020 року виключено ТОВ «Авто Просто» з державного реєстру фінансових установ та Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 17.12.2019 року № 2663 анульовано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), з огляду на таке.

На час укладення спірної угоди не існувало закону, який би визначав послуги з адміністрування придбання в групах як фінансові послуги. Також не існувало нормативно-правового акта уповноваженого органу про віднесення цих послуг до фінансових.

Лише 02 червня 2011 року Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг» № 3462-IV, який введений в дію з 09 січня 2012 року, внесено зміни до частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено пунктом 11-1, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

На виконання вимог вказаного Закону ТОВ Авто Просто було отримано статус фінансової установи. Ліцензія на цей вид діяльності була отримана ТОВ «Авто Просто» 15 січня 2013 року в межах строку, встановленого Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» у редакції від 02 червня 2011 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» від 12 вересня 2019 року № 79-IХ, введеного в дію з 01 липня 2020 року, внесено зміни до частини першої статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та виключено пункт 11-1 яким послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах було віднесено до фінансових послуг.

Отже виключення ТОВ «Авто Просто» з державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг здійснено відповідно до вимог чинного на час розгляду справи законодавства, та не є підставною для визнання окремих пунктів договору недійсним.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильних висновків суду по суті спору, а тому апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови складено 14.12.2022 року.

Керуючись ст. ст.367,374,375,381-384 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Морозова Вадима Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом 30 днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

О.М. Полікарпова