Ухвала

03 травня 2022 року

м. Київ

справа № 727/1033/21

провадження № 61-1165св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Буковинський Альянс»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня

2021 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року Кредитна спілка «Буковинський Альянс» (далі -

КС «Буковинський Альянс») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення простроченої заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 26 липня 2019 року КС «Буковинський Альянс» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 360 000 грн строком

на 48 місяців зі сплатою 48 % річних на суму залишку за кредитом.

Кредитні зобов'язання позичальника були забезпечені порукою

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про що були укладені відповідні договори поруки від 26 липня 2019 року. Пунктом 5 договорів поруки передбачено сплату штрафу у розмірі 100 % від суми отриманого кредиту (360 000 грн) за невиконання поручителем вимоги про сплату заборгованості.

Позичальник не виконала свої кредитні зобов`язання, тому станом

на 01 лютого 2021 року утворилася прострочена (нарахована, але не сплачена) заборгованість у розмірі 422 961,19 грн, яка складається

з: 104 954,99 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту,

116 043,05 грн - прострочена заборгованість зі сплати відсотків,

76 190,07 грн - пеня, 91 428,08 грн - комісія, 34 345 грн - інфляційній втрати.

На підставі викладеного КС «Буковинський Альянс» просила: стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прострочену заборгованість за кредитним договором у розмірі 422 961,19 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 додатковий штраф -

360 000 грн.

Короткий зміст заяви про зупинення провадження

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні суду знаходиться справа № 727/10715/21 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до КС «Буковинський Альянс» про визнання недійсним пункту 5 договору поруки від 26 липня 2019 року та визнання недійсним пункту 4 додаткових умов до договору про споживчий кредит від 26 липня 2019 року. Зазначали, що вирішення цієї справи не

є можливим до вирішення справи № 727/10715/21.

На підставі викладеного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили зупинити провадження у цій справі до вирішення та набрання законної сили рішенням у справі № 727/10715/21.

Короткий зміст судових рішень судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 листопада 2021 року (у складі судді Танасійчук Н. М.) клопотання про зупинення провадження у справі задоволено.

Зупинено провадження у цій справі до вирішення та набрання законної

сили рішенням в справі № 727/10715/21 за позовом ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до

КС «Буковинський Альянс» про визнання недійсним пункту 5 договору поруки від 26 липня 2019 року та визнання недійсним пункту 4 додаткових умов до договору про споживчий кредит від 26 липня 2019 року

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявні підстави для задоволення вищевказаного клопотання відповідачів, оскільки неможливо розглянути цю справу до вирішення іншої справи 727/10715/21. У межах даної справи суд не вправі вирішувати питання належності чи неналежності обраного позивачами способу захисту в справі № 727/10715/21.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 10 листопада 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції

в ухвалі не мотивовано зв`язок між очікуваними висновками рішення суду

у справі № 727/10715/21 та предметом спору у цій справі, не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього розгляду справи про визнання недійсним договору, не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а лише формально зазначено, що рішення у справі № 727/10715/21 може мати важливе значення для розгляду цієї справи.

Вирішуючи спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідачі мають право заперечувати проти задоволення цих вимог, а суд, встановивши ці обставини та оцінивши докази, подані сторонами на їх підтвердження, повинен вирішити справу з урахуванням усіх цих обставин. Відповідачі не позбавленні можливості надавати усі наявні у них докази,

а також заперечення проти вимог кредитора. Суд першої інстанції, посилаючись на доцільність зупинення провадження у справі, взагалі не обґрунтував, у чому полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи, до розгляду якої було зупинено провадження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі, поданій 17 січня 2022 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимчук А. В., просять скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявники посилаються на пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу).

Касаційна скарга мотивована тим, що обрахування суми стягнення за кредитним договором та договорами поруки залежить від рішення, яке буде ухвалене у справі № 727/10715/21. Відповідачі та їхні представники не були повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а в матеріалах справи відсутні докази на спростування вказаних доводів.

Доводи інших учасників справи

КС «Буковинський Альянс» подала до суду відзив на касаційну скаргу,

в якому просила постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Вказувала, що відповідачі мають змогу надавати свої заперечення щодо заявлених вимог, якщо вважають, що підстави для стягнення заборгованості (частини заборгованості) відсутні. Відповідачі зловживають своїми процесуальними правами та намагаються затягнути судовий процес, подають заяви про перенесення розгляду справи, зупинення провадження

у справі тощо. Наявні у справі докази дозволяють розглянути завлений

у справі спір, підстави для зупинення провадження відсутні.

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Провадження у суді касаційної інстанції

Касаційна скарга до Верховного Суду подана ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимчук А. В., 17 січня

2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2022 року відкрито касаційне провадження у справі.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при постановленні ухвали

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у

пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.

Пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Водночас стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядкуухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо зупинення провадження

у справі після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

ЄСПЛ зауважив, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року).

Також ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року, «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, касаційна скарга на постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року, ухвалену за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, яка згідно з пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України не належить до переліку ухвал, які відповідно до статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, не підлягала прийняттю до провадження Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті термін «судом, встановленим законом», у Верховного Суду відсутні повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимчук А. В., на постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом КС «Буковинський Альянс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення простроченої заборгованості відкрито помилково.

Оскільки зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 260, 389, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Максимчук Анжела Вікторівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення простроченої заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною

і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. Ю. Мартєв В. В. Сердюк