Справа № 203/2729/20
Провадження № 2/0203/572/2022
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Погрібному О.Ю.,

за участі представника позивача адвоката Ялової Ю.О.,

представника відповідача адвоката Бовкуна В.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в режимі відеоконференції у загальному порядку цивільну справу у паперовій формі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Веста», Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав через місцевий суд загальної юрисдикції цю заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» з вимогами:

визнати недійсним договір №0002/19/16 про відступлення прав вимоги від 04 квітня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» в частині відступлення прав вимоги до ТОВ «Зодіак Тойс» за кредитними договорами, зазначеними в рядках 36, 37 Додатку №1 до договору та ОСОБА_1 за договорами поруки, зазначеними в рядках Додатку №3 до договору;

визнати недійсним договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (іпотечними договорами), посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Розсохою С.С. за реєстровим №2916, між ПАТ Банк Форум та ТОВ ФК Веста в частині відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, зазначеними в рядку 22 Додатку №1 до договору, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що ТОВ «Зодіак Тойс» внаслідок ліквідації з 31 січня 2017 року припинено і всі його зобов`язання, в тому числі, і за кредитними договорами №6-0078/13/14-OVR від 13 листопада 2013 року та №6-0080/13/14-LL від 13 листопада 2013 року, припинилися, тому і додаткові зобов`язання у виді договору іпотеки і поруки припинилися, у зв`язку з чим передача прав вимоги за неіснуючими зобов`язаннями є недійсною.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2020 року позовна заява передана за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, проте без вирішення питання про відкриття провадження всупереч вимогам ч.1 ст. 32 ЦПК України щодо недопущення спорів між судами про підсудність повернув позовну заяву за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2021 року вказану ухвалу скасовано з підстав передчасності на стадії відкриття провадження висновків суду, що правовідносини, які склалися між сторонами підпадають під суб`єктний склад господарського судочинства.

З відкриттям загального позовного провадження за ухвалою суду від 20 грудня 2021 року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Веста», правонаступником якої є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», 19 липня 2022 року подав клопотання про закриття провадження у справі з підстав непідсудності вказаної справи суду загальної юрисдикції у зв`язку з підвідомчістю вказаних правовідносин господарському суду.

Представник позивача в підготовчому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача ТОВ «ФК «Веста» про закриття провадження у справі заперечувала та наполягала на прийнятті до розгляду та продовженні розгляду неодноразово «заяв про уточнення позовних вимог» від 22 липня 2022 року (т.1 а.с.183-190), від 15 вересня 2022 року (т.2 а.с.3-10), стверджуючи, що вказані заяви містять лише збільшення позовних вимог і подані з дотриманням вимог процесуального закону.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції наполягав на задоволенні клопотання про закриття провадження у справі через непідсудність цієї справи суду загальної юрисдикції, а також заперечував проти прийняття до розгляду «уточнених позовних заяв», оскільки вказані заяви по суті справи містять як змінений предмет, так і змінені підстави, а так само інших склад учасників, що прямо суперечить вимогам ст. 49 ЦПК України.

Провівши підготовче засідання, розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до наступних висновків.

Ухвали, які суд постановляє у підготовчому провадженні за результатами підготовчого засідання визначені ч. 2 ст. 200 ЦПК України, а саме, про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства; а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа (див. пункт 33 постанови від 1 березня 2018 року у справі № 461/12052/15-ц, пункт 34 постанови від 6 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц, постанову від 23 січня 2019 року у справі № 210/2104/16-ц). Тобто, за певних умов обидві сторони у цивільному процесі можуть і не бути фізичними особами, якщо тільки такий спір не належить до юрисдикції іншого суду, зокрема господарського.

Натомість, за правилами цивільного судочинства повинні розглядатися спори стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною цього основного зобов`язання є фізична особа, яка, вступаючи у це зобов`язання, не діяла як фізична особа-підприємець. Тому для визначення юрисдикції суду щодо розгляду відповідної справи суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, значення не має. Вид судочинства (цивільне чи господарське) визначається, враховуючи суб`єктний склад сторін основного зобов`язання (див. пункти 52-53 постанови від 31 жовтня 2018 року у справі № 753/12916/15-ц).

З огляду на вказане до юрисдикції господарського суду не належить, зокрема, спір щодо виконання договору, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо хоча би однією стороною основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем.

Пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України виключив з-під юрисдикції господарського суду спори щодо всіх правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, сторонами якого не є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. А частина перша статті 19 ЦПК України у системному зв`язку з частиною першою статті 2, частиною першою статті 5, статтею 46, частиною першою статті 47, частиною другою статті 48 цього кодексу не встановлюють обмежень щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами акцесорного зобов`язання є винятково юридичні особи та (або фізичні особи-підприємці).

Тобто, з 15 грудня 2017 року, якщо хоча би однією зі сторін основного зобов`язання є фізична особа, яка не є підприємцем, спір щодо правочину, укладеного для забезпечення виконання основного зобов`язання, розглядається за правилами цивільного судочинства незалежно від того, чи заявляє позивач одночасно вимоги до фізичної особи-сторони основного зобов`язання та до сторони (сторін) акцесорного зобов`язання, зокрема незалежно від того, чи об`єднані позовні вимоги щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів іпотеки, поруки тощо, укладених для забезпечення основного зобов`язання.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.03.2019 у справі №906/277/18.

Як встановлено судом позивач уклав договір іпотеки 13 грудня 2013 року та договір поруки від 13 грудня 2013 року в забезпечення виконання боржником ТОВ Зодіак Тойс зобов`язань за кредитними договорами з ПАТ Банк Форум від 13 грудня 2013 року і саме в частині цих правочинів оскаржує укладений між юридичними особами договір від 04 квітня 2019 року про відступлення прав вимоги публічним акціонерним товариством Банк форум товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Веста.

Таким чином належить дійти висновку, що спір виник із правочину, який укладений між юридичними особами 04 квітня 2019 року (ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста») у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності ТОВ «Зодіак Тойс» та його основним зобов`язанням за кредитним договором з ТОВ Банк Форум, а тому така справа згідно п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарських судів і не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Сама по собі наявність у складі учасників оспорюваних певних угод, укладених в забезпечення основного (кредитного) зобов`язання фізичної особи ( ОСОБА_1 ) не змінює процесуальний і матеріально-правовий характер правовідносин за основним зобов`язанням, за складом яких (у даному випадку це в основному (кредитному зобов`язанні) ПАТ «Банк Форму» та ТОВ «Зодіак Тойс») визначається юрисдикція суду для розгляду такого спору.

Виконавши вимоги апеляційного суду в постанові від 16 листопада 2021 року щодо передчасності висновків на стадії відкриття провадження та необхідності встановлення дійсних правовідносин, суд, встановивши у підготовчому засіданні, що оспорювані ОСОБА_1 правочини укладені на виконання і в забезпечення основного зобов`язання між юридичними особами ТОВ «Зодіак Тойс», ПАТ «Банк «Форум, ТОВ «ФК «Веста», тому такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим провадження у цій цивільній справі належить закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, роз`яснивши позивачу можливість звернення з таким позовом до Господарського суду Дніпропетровської області.

Доводи представника позивача про прийняття до розгляду «уточнених позовних заяв», суд оцінює критично з огляду на вимоги ст. 49 ЦПК України, оскільки відповідно до п.2 ч. 2, ч.3 ст. 39 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, представник позивача в «уточненій позовній заяві» в редакції від 22 липня 2022 року склад учасників не змінювала, проте заявила в інтересах ОСОБА_1 вимоги про визнання недійсними не тільки договорів № 0002/19/16 між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ТОВ «ФК «Веста» в частині відступлення прав вимоги до ТОВ «Зодіак ТОЙС», і про відступлення прав за договором іпотеки між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором, зазначеним у рядку 22 Додатку № 1 до договору, а і про визнання недійсними чотирьох договорів, з інших підстав і інших фактичних обставин, а саме: договору № 07/24/11/2021/3 про відступлення прав вимоги від 24 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Веста» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент Фонд» в частині відступлення прав вимоги до ТОВ «Зодіак» за кредитними договорами, про відступлення прав за договорами іпотеки між ТОВ «ФК «Веста» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент Фонд» в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, за значеним в рядку 3 Додатку № 3 до договору, договору № 07/17/12/2021/3 про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2021 року між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент Фонд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» в частині відступлення прав вимоги до ТОВ «Зодіак ТОЙС» за кредитними договорами та до ОСОБА_1 за договорами поруки, про відступлення прав за договорами іпотеки між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент Фонд» та АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» в частині відступлення прав вимоги за іпотечним договором, зазначеним в п.3 до договору.

В подальшому в «уточненій позовній заяві» від 15 вересня 2022 року представник позивача змінила взагалі склад відповідачів на ТОВ «ФК «Інвестохіллс веста», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент Фонд», АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус», продовжуючи заявляти такі ж вимоги, як і в редакції «уточненої позовної заяви» від 22 липня 2022 року.

Разом з тим, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/3360/17 в постанові від 01 листопада 2021 року сформував правову позицію, яка обов`язкова для місцевого суду для врахування, де наголошено на тому, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується відповідна позовна вимога. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 09 липня 2020 року по справі №922/404/19 під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві, а під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Отже, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір. Тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов`язано з пред`явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві.

Тотожні правові висновки Верховний Суд робив у своїх постанова від 10 грудня 2019 року у справі № 923/1061/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 925/185/19, від 23 січня 2020 року у справі № 925/186/19.

Відповідно до ч.5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Оскільки представником позивача подана в інтересах ОСОБА_1 позовна заява, в якій змінений і предмет і підстави позову то такі позовні заяви підлягають поверненню в порядку ч.5 ст. 49 ЦПК України.

Доводи представника позивача про те, що неприйняття до розгляду її «уточнених позовних заяв» є формалізмом, суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 не самостійно представляє свої інтереси, як громадянин, який не повинен бути фахівцем у галузі права, а його інтереси представляє фаховий адвокат, який надає йому фахову, кваліфіковану правову допомогу, а тому не може посилатися на необізнаність з вимогами процесуального закону до форми і змісту позовних заяв, а також поняття предмета та підстав позову, як базових основ цивільного процесу.

Керуючись ст. 49, п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 255, ст. ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Акціонерного товариства «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Аргумент Фонд», Акціонерного товариства «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Інвестохіллс Хеліантус», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Стронг менеджмент актив», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», про визнання недійсними договорів залишити без розгляду та повернути позивачу.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Веста», Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсними договорів закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повна ухвала складена не пізніше 09 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Колесніченко