ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/690/22 Номер провадження 22-ц/814/4789/22Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду

цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року (повний текст рішення складено 29 квітня 2022 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка Сергія Володимировича, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка С.В. про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 08 лютого 2021 року дільничним офіцером поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області Матюшенком С.В. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 44-3 КУпАП, а саме перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема, респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі, виготовлених самостійно. ОСОБА_1 постановлено в обов`язок сплатити штраф у розмірі 170,00 грн.

Отримавши постанову позивач звернувся до суду щодо її оскарження. Не зважаючи на розгляд справи про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 від 08 лютого 2021 року у Котелевському районному суді Полтавської області, дану постанову було пред`явлено до Котелевського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до виконання: 30 березня 2021 року - відкрито виконавче провадження у справі та звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 , в травні було відраховано 727,21 грн.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 26 травня 2021 року постанову дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка С.В. у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 від 08 лютого 2021 року визнано протиправною та скасовано, закрито справу про адміністративне правопорушення.

Після набрання рішенням законної сили про скасування постанови Котелевським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 26 серпня 2021 року кошти повернуто на рахунок ГУ ПФУ в Полтавській області.

Вищевказаними діями правоохоронного органу позивачу була спричинена моральна шкода, яка виражена в результаті довготривалої дії фізіологічних та психологічних стресів, емоційно-негативних хвилювань, які порушили моральне благополуччя, як наслідок погіршився стан здоров`я ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевказаним, ОСОБА_1 прохав суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на його користь моральну шкоду в розмірі 51000,00 грн та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка С.В., третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю.

Судові витрати у розмірі 2481,00 грн віднесено на користь держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року не погодився ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач прохав суд скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка С.В., третя особа: Головне Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди.

Позиція учасників справи

Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; було недоведено обставини, які мають значення для справи; було неправильно застосовано норми матеріального права.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що відповідач, незважаючи на розгляд справи про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 від 08 лютого 2021 року у Котелевському районному суді Полтавської області, пред`явив дану постанову до виконання до державної виконавчої служби, у зв`язку з чим з пенсійного рахунку позивача незаконно було стягнуто грошові кошти у сумі 727,21 грн.

Також, пославшись на постанову Великої Палати Верховного Суду, позивачем зазначено, що незалучення до розгляду справи у якості співвідповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Узагальнені доводи Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Третя особа у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відшкодувати шкоду завдану протиправною бездіяльністю посадової особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області має саме та юридична особа працівник, якої своїми діями чи бездіяльністю призвів до завдання шкоди, тобто Головне управління Національної поліції в Полтавській області.

Крім того, вказано, що позивачем не надані докази, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння йому душевних страждань саме з боку відповідача - Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

У зв`язку з вищевказаним, третя особа прохала суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року залишити без змін.

Узагальнені доводи відповідачів, викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 51000,00 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що 08 лютого 2021 року дільничним офіцером поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області Матюшенком С.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.

26 травня 2021 року рішенням Котелевського районного суду Полтавської області у справі №535/196/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Матюшенка С.В. у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 від 08 лютого 2021 року; закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн. Рішення набрало законної сили 11 червня 2021 року (а.с. 09-12).

Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області листом від 26 травня 2021 року повідомило ОСОБА_1 , що постановою державного виконавця ВП №64979196 від 31 березня 2021 року Котелевського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зобов`язано проводити стягнення заборгованості із пенсії позивача у сумі 727,21 грн (а.с. 13).

Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області листом від 31 серпня 2021 року повідомило ОСОБА_1 , що Котелевським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 26 серпня 2021 року повернуто на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області стягнуті із пенсії позивача кошти відповідно до постанови ВП №64979196 від 31 березня 2021 року у розмірі 727,21 грн (а.с. 14).

Позиція апеляційного суду

Щодо моральної шкоди

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до статей 2, 4 Закону України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що: «У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18)».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21) зазначено, що «у справі, яка переглядається, безпідставно не застосувавши до спірних правовідносин правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладений у вищезгаданій постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 19000сво18), апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом».

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 26 травня 2021 року, яке набрало законної сили 11 червня 2021 року, у справі №535/196/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Матюшенка С.В. у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 від 08 лютого 2021 року; закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Крім того, у вищевказаному судовому рішення зазначено, що 08 лютого 2021 року дільничним офіцером поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області Матюшенком С.В. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ГАБ №595895 за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 44-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн.

З вищевказаного вбачається, що дії дільничного офіцера поліції щодо складання відносно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушеннявідповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через визнання протиправною та скасування постанови дільничного офіцера поліції свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини.

У частині третій статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

ЄСПЛ вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Вищевказане узгоджується із правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 19 жовтня 2022 року по справі № 370/1530/20.

Встановивши доведеним факт незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170,00 грн, взявши до увагихарактер та розмір душевних страждань, завданих потерпілому, врахувавши вимоги розумності і справедливості, колегія суддів вважає, що відшкодуванню позивачу підлягає моральна шкода у розмірі 1500,00 грн.

Щодо залучення співвідповідачем Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області та дільничного офіцера поліції

У частині першій статті 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Відповідно до частини другої статті 2, частини першої статті 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Тлумачення вищевказаної правової норми дозволяє зробити висновок, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяною органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки Державна казначейська служба України чи її територіальний орган не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача.

Державна казначейська служба України та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 242/4741/16-ц.

З вище зазначеного вбачається, що належним відповідачем у даній категорії справ є відповідний орган державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду, а залучення або навпаки незалучення Державної казначейської служби України до розгляду справи не впливає на спірні правовідносини.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем позов пред`явлено, в тому числі, і до дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка С.В., який, відповідно до норм чинного законодавства, не є належним відповідачем, оскільки належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, заподіяної органом державної влади, їх посадовою або службовою особою є держава як учасник цивільних відносин. При цьому держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого заподіяну шкоду.

Щодо суб`єкта справляння грошового зобов`язання

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 346/5428/17 зазначено, що «кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання. Тобто кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів. Проте суди на це уваги не звернули та зробили помилковий висновок про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунку».

Аналогічний правовий висновок викладений також і в постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №953/6561/20.

Відтак, стягнення компенсації моральної шкоди у даній справі, з урахуванням предмету та підстави позову, а також суб`єктного складу даних правовідносин, слід здійснювати з Державного бюджету України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно з пунктом другим частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , то рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з Державного бюджету України на користь позивача 1500,00 грн компенсації моральної шкоди.

Оскільки дільничний офіцер поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старший лейтенант Матюшенко С.В. не є належним відповідачем при розгляді даного цивільного спору, то в задоволенні позовних вимог відносно нього слід відмовити.

Щодо судових витрат

За приписами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц, провадження № 14-57цс18, дійшла висновку, що порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Верховний Суд виходить з того, що позивачі, які згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і в разі подання ними апеляційних та касаційних скарг.

Враховуючи, що за подання даної позовної заяви та апеляційної скарги не справляється судовий збір, то судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід віднести за рахунок держави.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі №204/8037/18.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплачував судовий збір за подання до суду як позовної заяви, так й апеляційної скарги, хоча судовий збір в даній категорії справ позивачами не справляється, відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 статті 3 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Оскільки чинним законодавством передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, то у випадку сплати судового збору позивач не позбавлений можливості заявити клопотання про його повернення.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1500,00 грн компенсації моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до дільничного офіцера поліції Котелевського відділення поліції Гадяцького управління національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта Матюшенка Сергія Володимировича про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2022 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко