Справа № 397/857/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.12.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Івченка П.О.,

секретаря судового засідання Іваненко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка цивільну справу за заявою представника - адвокатаКушнеренка Ігора Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження на окупованій території,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявників в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у м. Ялта АР Крим, батьками якої є: батько - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводити відповідно до ст.126 СК України) та мати - громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування заяви представник посилався на те, що на тимчасово окупованій території АР Крим у заявників ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 .

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року №9.

Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником.

Таким чином, підставою для реєстрації народження дитини, яка народилася на окупованій території може бути лише рішення суду.

Разом з тим, у заявниці немає медичного свідоцтва встановленої форми, яке б надавало змогу зареєструвати факт народження дитини.

Заявники не перебувають у зареєстрованому шлюбі відповідно до законодавства України. Проте з 03.09.2016 перебувають у шлюбі, який зареєстровано на території АР Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано тимчасово окупованою владою. Заявники проживають спільно як чоловік та дружина.

Факт народження дитини підтверджується виписним епікризом та свідоцтвом про народження, які видані тимчасово окупованою владою.

Наявні у заявників документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Просить суд розглянути документи, що додані, як такі, що підтверджують факт народження особи, незважаючи на те, що вони не відповідають установленій законодавством формі та вимогам.

ОСОБА_1 є батьком дитини, завжди себе таким визнавав, піклується про дитину. Більш того, між сторонами в 2016 році укладено шлюб на окупованій території, але ж звісно свідоцтво про шлюб видано окупаційною владою та не визнається державою України.

З урахуванням викладеного, в даному випадку враховуючи, що факт народження дитини встановлюється в судовому порядку та до суду з відповідною заявою звернулись мати та особа, яка вважає себе батьком дитини, відповідно наявні всі підстави для встановлення того, що батьком дитини, яка народилась за вищавказаних обставин, є саме заявник ОСОБА_1 .

Заявники бажать, щоб у дитини було прізвище « ОСОБА_5 ».

Ухвалою судді від 02.12.2022 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.

Заявники та їх представник адвокат Кушнеренко І.В. у судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити (а.с.29).

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечували проти заявлених заявником вимог (а.с.30).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки учасники справи не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи клопотання заінтересованої особи, в якому вони не заперечували проти заявлених заявниками вимог, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист.

Згідно ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 у м. Ялта АР Крим народилася дівчинка, що підтверджується копією виписного епікризу, виданого ГБУЗ РК «Ялтинський пологовий будинок» (складеного російською мовою) (а.с.10).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29.11.2016 Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (а.с.11).

Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області, та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4-7).

Із долученої до заяви копії паспорта громадянина Російської Федерації вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Мончегорськ Мурманської області, Російська Федерація, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.12-15).

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію шлюбу, складеного російською мовою та виданого 03.09.2016 Ялтинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 03.09.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_5 (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 вказаного Закону Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.1 ст.18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану .

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За правилами ст.7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства Російської Федерації не визнається Україною та не є підставою для втрати громадянства України.

Враховуючи, що за законодавством України заявники не укладали шлюб (свідоцтво про шлюб видане 03.09.2016 органом, що непідконтрольний державній владі України, є недійсним і не створює правових наслідків), тому відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Судом при наданні оцінки зазначеного документа як доказу приймається до уваги, що хоча такий документ не є юридично дійсним, але він може підтверджувати, що певна установа, яка не діє у відповідності з українським законодавством, але de facto існує на окупованій території, зареєструвала факт народження певної особи. Європейський суд з прав людини, наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), зазначає, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до вказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, за логікою вищезазначених рішень, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась та враховуючи відсутність можливості в інший спосіб зареєструвати народження дитини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви представника заявників про встановлення факту народження дитини у заявників на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження.

Відповідно до ст.317 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині щодо встановлення факту народження.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 293-294, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника - адвокатаКушнеренка Ігора Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту народження на окупованій території, задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у м. Ялта АР Крим, батьками якої є: батько - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводити відповідно до ст.126 СК України) та мати - громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заявник: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник заявників: адвокат Кушнеренко Ігор Вікторович, місце розташування офісу: 75800, Херсонська область, Скадовський район, смт. Каланчак, вул. Херсонська,38; тимчасова адреса для листування: АДРЕСА_3 , ордер серія ВТ №1031384 та №1031386 від 29.11.2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС №000063.

Заінтересована особа: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), місце знаходження: 27300, Кіровоградська область, Кропивницький район, смт. Олександрівка, вул. Незалежності,27, код ЄДРПОУ - 26322327.

Суддя: П.О. Івченко