Провадження №2/522/4784/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шестакової Я.В.,

за участю секретаря Багнюк А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Савицька О.М. звернулася до Київського районного суду м. Одеси із вищезазначеною позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_4 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 03.12.1967 року між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 15.08.1998 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, проте фактичні шлюбні відносини між ними не припинилися, вони продовжували жити разом в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , як подружжя, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. За життя останній був військовим пенсіонером та отримував пенсію на підставі ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач також є пенсіонеркою. Фактично, позивач перебувала на утриманні ОСОБА_4 .

Встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні має для позивача юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2022 року справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2022 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року заяву представника позивача задоволено та замінено первісного відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на належного - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Савицька О.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, показання свідка, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 30.12.1969 року № НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №40 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилася дитина ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження № НОМЕР_2 яке було видане 29.08.1973 року, актовий запис №336, батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , вбачається, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано 15.08.1998 року, про що складено актовий запис № 658 (а.с.12).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 зареєстрована з 14.12.1984 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно довідки від 08.10.2021 року про зняття з реєстрації місця проживання особи у зв`язку із смертю, вбачається, що ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 01.09.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 25 від 18.01.2022 року було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, через те, що остання не перебувала із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі (а.с.15).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підтвердив факт спільного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_3 останні десять років за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт спільного проживання однією сім`єю позивача з ОСОБА_3 також підтверджується наданими суду фотознімками.

Згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери витягів: 1455043, 1455469, 1455640, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 володіють по 1/3 частини квартири. Підстава внесення записів рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 1033284 від 21.03.2013 року (а.с.22-24).

Згідно копій квитанцій долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вівся спільний бюджет (а.с. 25-40).

Копією виписки з медичної карти ОСОБА_4 від 06.11.2019 року, 03.08.2021 року, фотознімками, долученими до матеріалів справи, копіями квитанцій про оплату ліків, підтверджується факт того, що останні роки ОСОБА_4 хворів, та про нього піклувалася ОСОБА_1 .

Згідно копії посвідчення виданого 19.09.2003 року ОСОБА_4 є ветераном військової служби (а.с.17). Відповідно до відомостей з ГУ ПФУ в Одеській області від 28.10.2022 року, судом встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_4 , у 2021 році становить 9149,93, що перевищує розмір пенсії ОСОБА_1 , який становить суму у розмірі 3 328 грн, що підтверджується копією довідки про доходи останньої від 07.02.2022 року (а.с.20-21).

Судом встановлено, що позивачу встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні необхідне для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пункт 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В пункті 6рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч. 3 ст. 36 цього Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що відносини де - факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатися сімейним життям; що якщо заявники прожили спільно близько 15 років, вони складають сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зав`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Згідно із частиною першою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно п. «б» ч. 4 ст. 30 цього Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

Члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію (стаття 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Таким чином, судом становлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка досягла пенсійного віку, що підтверджується матеріалами справи, а саме пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 від 21.11.2006 року, має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 .

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Враховуючи обставини справи, що були встановленні під час дослідження наданих позивачем доказів, суд вважає доведеним факт ведення заявником та померлим спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, а отже і факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263, 265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_4 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з січня 2013 року по день смерті ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я.В. Шестакова