Справа №932/1183/20
Провадження №2-др/932/43/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дубовик К.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Сустав Н.В.,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Кияненко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни про ухвалення додатково рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2022 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни, треті особи Сьома дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій приватного нотаріуса щодо відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

14.11.2022 представником відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 66 тис.грн.

Від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якому представник позивача просить відмовити у стягненні витрат повністю.

Представником відповідача подано заперечення на клопотання представника позивача.

В судовому засіданні відповідач та її представник вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримали, надали пояснення аналогічні змісту заяви.

Позивач та її представник вимоги заяви заперечили, навели доводи, аналогічні зміту клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Треті особи не забезпечили явки представників в судове засідання.

Проаналізувавши мотиви письмових заяв, заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.246 ЦК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, §268)).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 15.07.2021 із визначенням вартості правової допомоги в сумі 2 тис. грн. за одну годину роботи адвоката, акти приймання-передачі наданих послуг із описом наданих послуг, рахунки на оплату та квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 66 тис. грн.

Перевіряючи описи наданих послуг із врахуванням заперечень позивача суд зазначає наступне.

Частина включених до опису послуг перебуває поза межами процесуального закону, тому такі не можна визначити пов`язаними із розглядом цивільної справи. Зокрема це стосується: заяви про роз`яснення суті позовних вимог та зауважень на дії судді (акт від 02.11.2022); клопотання щодо виконання вимог ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (акт від 10.11.2022); заяви щодо не підписання ухвали до реєстру судових рішень (акт від 15.02.2022).

Такими, що не підлягають стягненню із відповідача суд вважає також наступні витрати: подання заяви про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення із матеріалами справи, що здійснювалися іншим адвокатом, договору із яким не надано (акт від 15.02.2022); запит до Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) щодо результатів перевірки, яка стосується відповідача та повинні були їй надіслані, клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю явки до суду представника відповідача (акт від 13.04.2022); підготовка та участь в судових засіданнях, які фактично не відбувалися, а також повторне подання клопотання про закриття провадження у справі, заяви про відвід судді (акт від 02.11.2022); підготовка та направлення відзиву, який подано поза межами процесуальних строків без клопотання про їх поновлення (акт від 18.10.2021); клопотання про допит свідка, яке є явно безпідставним (акт від 15.02.2022).

Вказані витрати не можна визначити як неминучі та необхідні при розгляді справи.

Щодо інших витрат, то виходячи із співмірності зі складністю справи, співставивши обсяг послуг і витрачений на них час із критерієм реальності таких витрат, враховуючи критерій розумності та зважаючи на те, що стягнення витрат не повинно становити надмірний тягар для іншої сторони, суд вважає за можливе зменшити розмір витрати наполовину.

Відтак суд приходить до висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 500 грн.

Оскільки інші доводи сторін не впливають на ухвалення додаткового рішення, тому їх аналіз суд не здійснює.

При цьому судом враховано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни адвоката Кияненко Дар`ї Олегівни про ухвалення додатково рішення задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлани Олександрівни витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 500 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Повний текст рішення проголошено 06.12.2022.

Суддя: В.І. Цитульський