СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/75/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

при секретарі Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року скаржником ОСОБА_1 до Святошинського районного суду м. Києва було подано скаргу на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича, якою просить визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича щодо передачі виконавчого провадження № 64292892 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), скасувати постанову головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича від 03.02.2022 року про передачу виконавчого провадження № 64292892 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. На обґрунтування скарги зазначає, що головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Р.В. 03.03.2022 року було винесено постанову про передачу виконавчого провадження 64292892 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з тих підстав, що боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Одна у відповідності до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходження його майна і право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належать стягувачу. На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року дану скаргу було прийнято до провадження судді П`ятничук І.В.

В судове засідання скаржник не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Від представника скаржника ОСОБА_3 до суду надійшла заява, якою просить розгляд справи провести без його участі та участі скаржника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, подала до суду заяву, якою проти задоволення скарги заперечує та розгляд справи провести за її відсутності.

Представник Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 року по цивільній справі № 759/13109/20 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів (доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2020 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а від того часу -1/4 частини усіх видів (доходів) заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_4 .

На виконання рішення суду 18.01.2021 року Святошинським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по справі № 759/13109/20.

27.01.2021 року головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Р.В. за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження № 64292892 з примусового виконання виконавчого листа № 759/13109/20, виданого 18.01.2021 року Святошинським районним судом м. Києва.

03.02.2022 року головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Р.В. було винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 64292892 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в зв`язку з тим, що боржниця ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів , що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону). Стаття 64-1 Закону регламентовано порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною.

Однак ОСОБА_1 вважає постанову головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Р.В. від 03.02.2022 року, якою виконавче провадження № 64292892 передано до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), незаконною та такою, що підлягає скасування, посилаючись на відсутність правових підстав та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Однак, суд не погоджується з такими висновками сторони заявника з огляду на наступне.

Дійсно, у відповідності до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 25 Закону).

Наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 року № 2832/5) затверджена Інструкція з організації примусового виконання рішень, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень, в тому числі порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень.

Так, абз. 2 п. 6 р. V Інструкції визначено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби. Передача виконавчих проваджень на виконання у даному випадку може здійснюватися за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження (п. 7).

За правилами п. 12 розділу ІІІ Інструкції державний виконавець може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, за погодженням з начальником органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, у разі якщо, зокрема, стало відомо про зміну місця проживання чи місцезнаходження боржника.

Про проведення державним виконавцем виконавчих дій орган державної виконавчої служби зобов`язаний повідомити орган державної виконавчої служби, на території якого будуть проводиться виконавчі дії, до початку проведення таких дій.

У повідомленні про вчинення виконавчих дій зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця, яким будуть проводитись виконавчі дії; номер виконавчого провадження; дата, час та місце проведення виконавчих дій; виконавчі дії.

Вказані вимоги були дотримані, що підтверджується наявністю в матеріалах виконавчого провадження відповідного повідомлення.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , не проживає, фактична адреса його проживання: АДРЕСА_1 з 27.09.2021 року, що підтверджується паспортом боржника ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно у абз. 4 та 5 ст. 3 Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, яка діяла станом на момент винесення оскаржуваної постанови) було визначено такі терміни, зокрема: місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

В свою чергу, термін абз. 9 ст. 3 Закону, який визначав: документи, до яких вносяться відомості про місце проживання - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, - було виключено на підставі Закону № 1871-IX від 05.11.2021 року.

Так, прийнятий Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Відповідно до п. 4 ст. 12 цього Закону декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади; реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно ст. 3 Закону декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою: 1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом; 2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою; 3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

За правилами ст. 4 Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінетом Міністрів України від 07.02.2022 року № 265 затверджено Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), який визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.

Згідно п. 4 Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, поняття «місце проживання» та «зареєстроване місце проживання» не є тотожними та несуть різне змістове значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог законодавства, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Крім того, суд звертає увагу, що метою звернення до суду зі скаргою в порядку ст. 447 ЦПК України є порушення права чи свободи особи. Однак, права скаржника жодним чином не були порушені на момент як звернення до суду, так і розгляду скарги.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Компанець Руслана Вікторовича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Святошинський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ)Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. П`ятничук