П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року

м. Чернівці

справа № 725/3043/20

провадження №22-ц/822/3/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Кулянди М.І.

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович, Державне підприємство «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року, головуючий у першій інстанції Скуляк І.А

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у липні 2020 року звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О., Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» про визнання електронних торгів, протоколу їх проведення, акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними.

Зазначала, що в березні 2020 року дізналася, що в системі електронних торгів «Сетам» розміщений лот № 411006 (частка житлового будинку на АДРЕСА_1 ), що є її власністю. Спірне майно було передане на торги приватним виконавцем Кондрюком К. О. при примусовому виконанні ВП № 60331538, організатором торгів виступило Державне підприємство «Сетам», переможцем за результатом проведених втретє торгів стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» з ціновою пропозицією 616 360 грн. 50 коп.

Надалі, 29 квітня 2020 року приватним виконавцем Кондрюком К. О. складений акт про реалізацію предмета іпотеки на підставі протоколу проведених торгів від 10 квітня 2020 року, а 12 травня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» видано свідоцтво про право власності на спірне майно.

Під час реалізації майна було порушено вимоги законодавства, оскільки відсутній звіт (оцінка) вартості об`єкта продажу, не була повідомлена про примусову реалізацію іпотечного майна, а також мало місце порушення процедури проведення електронних торгів у частині розміщення провадження № 22-ц/822/161//21 інформації та повідомлення зацікавлених сторін, не зазначено, яка саме частина спірного майна відчужувалася, відсутній детальний опис. Вона як іпотекодавець мала право бути повідомлена про проведення торгів за достовірно встановленим місцем її фактичного проживання, за адресою об`єкта іпотеки.

Просила визнати електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» 30 березня 2020 року, акт про реалізацію предмета іпотеки від 29 квітня 2020 року, винесений приватним виконавцем Кондрюком К. О., протокол № 473997 про проведення електронних торгів від 10 квітня 2020 року та свідоцтво про право власності від 12 травня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 6170, яке видане на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, апеляційної та касаційної інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року у позові відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року змінено, викладено мотиви та обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог у редакції постанови апеляційного суду від 28 січня 2021 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 червня 2021 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О., Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» про визнання електронних торгів, протоколу їх проведення, акту про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К. О., Державним підприємством «Сетам» надсилались повідомлення за недостовірною адресою, оскільки місцем проживання ОСОБА_1 є місцезнаходження майна, а саме АДРЕСА_1 , а кореспонденція направлялася за адресою АДРЕСА_2 , що позбавило права на своєчасне отримання та оскарження документів виконавчого провадження.

Вважає, що заявки на реалізацію арештованого майна, які подані приватним виконавцем до Державного підприємства «Сетам», не відповідають вимогам, встановленим Порядком реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, так як не містить обов`язкових даних. Заявка на реалізацію спірного майна від 27 грудня 2019 року складена відповідно до порядку, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Вказує, що реалізація відбулася з третіх торгів, дата публікації про них була відображена на веб сайті Державного підприємства «Сетам» 11 березня 2020 року, а повідомлення ОСОБА_1 було надіслано за недостовірною адресою лише 20 березня 2020 року, тобто з порушенням термінів. Також, іпотекодавцю за недостовірною адресою було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, чим порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому подальші дії виконавця є неправомірними.

Посилається на те, що вартість майна є несправедливою, а сам звіт направлявся на недостовірну адресу, чим позбавлено права на узгодження ціни майна.

Приватним виконавцем не дотримано вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві приватний виконавець Кондрюк К.О. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У відзиві Державне підприємство «Сетам» про апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався положеннями ст.10, 48 ч.3 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 48 Закону України «Про іпотеку» та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ» 30 березня 2020 року, акт про реалізацію предмета іпотеки від 29 квітня 2020 року, винесений приватним виконавцем Кондрюком К. О., протокол № 473997 про проведення електронних торгів від 10 квітня 2020 року та свідоцтво про право власності від 12 травня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 6170, яке видане на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Актив» недійсними.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про дотримання норм законодавства, відсутність у матеріалах справи відомостей про оскарження ОСОБА_1 дій щодо оцінки майна, виконаної суб`єктом оціночної діяльності, щодо реалізації майна.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що 26 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 144, за умовами якого позичальник отримала кошти у розмірі 90 000 дол. США, зі сплатою 14 % річних на споживчі потреби.

26 червня 2008 року на забезпечення виконання кредитного договору № 144 між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір № 144 та іпотечний договір № 145, за умовами яких ОСОБА_1 передала в іпотеку банку виділену в натурі частку житлового будинку, загальною площею 317,20 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 12-19).

26 листопада 2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. було вчинено виконавчий напис та запропоновано звернути стягнення на виділену в натурі частку житлового будинку, загальною площею 317,20 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначена виділена в натурі частка житлового будинку, на підставі іпотечного договору №144, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., 26.06.2008 року за реєстровим №3787 та додаткової угоди №1 про зміну умов іпотечного договору №144 від 26.06.2008 року, посвідченого нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., 24.07.2009 року за реєстровим №2993, передана у іпотеку Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку «Укрсоцбанк».15 жовтня 2019 року на адресу приватного виконавця Кондрюка К. О. надійшла заява Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про відкриття виконавчого провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, яке належить боржнику ОСОБА_1 , у рахунок погашення заборгованості (т. 1, а.с. 228-229).

16 жовтня 2019 року приватним виконавцем Кондрюком К. О. винесено постанову про відкриття ВП № 60331538 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4916 (т. 1, а.с. 22-24).

Зазначену постанову направлено ОСОБА_1 , на зазначену у виконавчому документі адресу, та АТ «Укрсоцбанк», про що свідчить супровідний лист № 1642 від 16 жовтня 2019 року та копії рекомендованого повідомлення з конвертом (т. 1, а.с. 220-224).

08 листопада 2019 року приватним виконавцем Кондрюком К. О. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, якою описано та накладено арешт на спірний будинок (т. 1, а.с. 213-215), яка також була направлена ОСОБА_1 на зазначену у виконавчому документі адресу (т. 1, а.с. 211-212).

22 листопада 2019 року приватним виконавцем Кондрюком К. О. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким призначено ПП «ТА-Експерт-Сервіс», та зобов`язано надати висновок з питань визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме виділеної в натурі частки житлового будинку, загальною площею 317,20 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с.105-107).

Згідно зі звітом № про незалежну оцінку ринкової вартості виділеної в натурі частки житлового будинку від 09 грудня 2019 року, вартість такої становить 880 515 грн (т.1, а.с.104, 108, 161-162).

Державним підприємством «Сетам» направлялися повідомлення про проведення електронних торгів, крім інших, ОСОБА_1 на зазначену приватним виконавцем адресу (т. 1, а.с.149-150).

Відповідно до протоколів проведення електронних торгів: № 462895 від 27 січня 2020 року торги не відбулися через те, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція, № 468914 від 10 березня 2020 року торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (т. 1, а.с. 26-27).

10 квітня 2020 року проведено електронні торги, про що свідчить протокол № 473997, згідно з яким переможцем торгів став учасник № 7 з ціновою пропозицією 616 360,50 грн (а.с.28).

29 квітня 2020 року приватним виконавцем Кондрюком К. О. складений акт про реалізацію предмета іпотеки (т.1, а.с.57).

12 травня 2020 року ТОВ «Консалтинговий центр «Актив» отримано свідоцтво про право власності на спірне майно (т.1, а.с.30).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Стаття 650 ЦК України закріплює такий спосіб реалізації майна, як укладення договорів на біржах, аукціонах (торгах), конкурсах, та відсилає до інших нормативних актів, якими повинні встановлюватись особливості укладення цих договорів.

За нормами ч. 4 ст.656 ЦК України до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Згідно із ч.1 ст.215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.203ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На підставі ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідківйого недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1ст. 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з ч.2 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року затверджено Порядок реалізації арештованого майна, яким визначено правила проведення прилюдних торгів.

Аналіз положень "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Згідно з пунктом 1 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їх суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 25 листопада 2015 року у справі№ 6-1749цс15.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 668/14900/15-ц (провадження № 61-12468св19).

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на неповідомлення про реалізацію майна, невідповідність заявки про реалізацію арештованого майна (не містить обов`язкових даних, а саме: номеру посвідчення приватного виконавця-заявника; повні відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса)), яка була подана приватним виконавцем при зверненні до Державного підприємства «Сетам».

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби; номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень; повне найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - для фізичних осіб - платників податків або номер і серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 9розділу ІІІ цього Порядку); наявність згоди стягувача щодо реалізації майна на комісійних умовах (у відповідних випадках); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна (згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена відповідно до статті 58Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби; фото- та/або відеоматеріали; електронний цифровий або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 3 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, головною умовою, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

За змістом правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 668/5633/14-ц головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року в справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, згідно з яким при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання електронних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

На підставіч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У матеріалах справи відсутні докази порушення Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5.

Не можна погодитися з твердженнями ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про несправедливість вартості майна, не направлення звіту про оцінку майна.

Дії державного виконавця щодо визначення ціни лоту у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

ОСОБА_3 не скористалась своїм правом на оскарження дій приватного виконавця Кондрюка К.О. щодо не повідомлення про результати оцінки майна, позбавлення права на оскарження.

Також ОСОБА_1 посилалася на те, що приватним виконавцем не дотримано вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

У пункті 1 Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 м.кв для квартири та 250 м.кв для житлового будинку.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справі № 643/18202/18 (провадження № 61-617св21) зазначено, що «Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору. З огляду на викладене, предмет іпотеки, а саме нерухоме житлове майно, яке використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, не може бути примусово стягнуто на підставі положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом реєстрації права власності за банком як забезпечення виконання позичальником/майновим поручителем умов кредитного договору, укладеного в іноземній валюті.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20).

Аналогічний висновок щодо застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а. При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18 (провадження № 14-45цс20) не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, та відступила від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 4648589/15-ц (провадження № 61-10874сво18), стосовно того, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідним застереженням в іпотечному договорі), який передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві, як і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право виникло на підставі договору (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) зазначила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд України у постанові від 09 вересня 2015 року в справі№ 6-483цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове звернення стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Крім того, згідно з пунктом 4 цього Закону протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

За договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 іпотеки від 26 червня 2008 року № 144, за умовами якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку виділену в натурі частку житлового будинку загальною площею 317,20 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 12-19).

Аналіз норм права дає підстави вважати, що до переліку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення шляхом його продажу з електронних торгів, відноситься і частка у нерухомому майні боржника, визначена у встановленому законом порядку як окремий самостійний об`єкт власності.

Оскільки загальна площа частини житлового будинку АДРЕСА_1 становить 317,20 кв.м, жиле приміщення не є майном, яке підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»

Отже, відсутні підстави для застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на наведене рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Дата складання повного судового рішення 5 травня 2022 року.

Судді: Н.Ю. Половінкіна

Н.К. Височанська

М.І. Кулянда