Провадження № 22-ц/824/861/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» до ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Житлоінбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами - адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСББ «Затишна оселя 17/31А» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило витребувати із чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 нежитлове приміщення №1563, що знаходиться на горищі (15 поверх) 6 секції будинку за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати запис про право власності номер 30686838 від 14.03.2019 на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_1 , стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та судовий збір.

Вказувало, що відповідач набув у власність вказане нежитлове приміщення від особи, яка придбала його без достатньої правової підстави у ДП «Житлоінбуд», яке не мало право на його відчуження, оскільки не мало жодних правових підстав та/або передбачених законом документів, які б підтверджували його право власності на приміщення горища будинку.

З огляду на викладене, та те, що після завершення будівництва забудовник ДП «Житлоінбуд» та пов`язані із ним особи незаконно заволоділи спірним приміщенням та в подальшому відчужили його на користь відповідача без волі співвласників будинку, інтереси яких представляє позивача, просило витребувати вказане майно із незаконного чужого володіння, скасувавши відповідну реєстрацію про право власності.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСББ «Затишна оселя 17/31А» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотань про витребування доказів та призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, та у зв`язку з цим, суд дійшов передчасного висновку про недоведеність позовних вимог, що свідчить про необ`єктивність розгляду справи судом першої інстанції.

Від представника ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує, що позивачем не доведено його право власності на нежитлове приміщення №1563 в буд. АДРЕСА_1 , вибуття майна із власності позивача поза його волею та недобросовісність (необізнаність) відповідача про незаконність володіння майном, а відтак відсутні підстави для застосування ст. 387, 388 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів створення, державної реєстрації у встановленому законом порядку ОСББ «Затишна оселя 17/31А» та того, що позивач дійсно є управителем вказаного будинку матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2002 року між Національною Академією наук України та ДП «Житлоінбуд» при Управлінні державної охорони України було укладено договір № 127 про будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 148-150 т. 1).

08.07.2002 року між Національною Академією наук України (замовником) та ДП «Житлоінбуд» при Управлінні державної охорони України (інвестором-генпідрядником) було укладено договір-доручення № 127/1 на виконання функцій замовника по будівництву житлового будинку по АДРЕСА_2 , відповідно до умов якого замовник передав, а інвестор-генпідрядник взяв на себе зобов`язання виконувати, передбачені цим договором функції замовника по будівництву житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 та діяти від імені замовника в межах договору № 127 від 06.06.2002 року (а.с.177-178 том 1).

Відповідно до актів № 1/79 від 25.05.2012 року та № 1/137 від липня 2011 року, ДП «Житлоінбуд» передав, а керуючий справами Національної академіїх наук України прийняв квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 175-176 т. 1).

Відповідно до копії сертифікату серії КВ № 5, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта, а саме: житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземною автостоянкою по АДРЕСА_2 (а.с.180 т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 та будинок за адресою: АДРЕСА_1 є одним і тим же об`єктом нерухомості (Будинок), що підтверджується копіями розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 190 від 28.03.2012 про присвоєння поштової адреси будинку АДРЕСА_1 ; розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 310 від 10.05.2012 про виправлення описки в розпорядженні № 190 від 28.03.2012, про присвоєння поштової адреси будинку АДРЕСА_1 . Цими розпорядженнями житловому будинку по АДРЕСА_2 було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 82 т. 2).

Відповідно до договору №1-16/12 про залучення інвестицій в реконструкцію від 10.09.2012 року ДП «Житлоінбуд» та ТОВ «КУА-Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» залучено інвестиції для реконструкції технічного приміщення 15-поверху секції 6, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,43 кв.м., з виділенням нежитлового приміщення №1563 (а.с.172-174 т. 2).

Згідно акту передачі від 13.11.2014 року ДП «Житлоінбуд» передав, а ТОВ «КУА-Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» прийняв нежитлове приміщення №1563, загальною площею 63,43 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.176 т. 2).

Згідно інформації наданої від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 14.09.2021 року № 10/26-12/1409/10, ТОВ «КУА-Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс» було введено в експлуатацію нежитлове приміщення № 1563 по АДРЕСА_1 . Департамент, керуючись Порядком № 466 та Порядком № 461 зареєстрував подані замовником будівництва - ТОВ «КУА АПФ «ДС-Фінанс»:

- декларацію про початок виконання будівельних робіт від 29.12.2014 № КВ 3 «Реконструкція технічного приміщення на 15-му поверсі з виділенням нежитлового приміщення №1563 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 »;

- декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 26.02.2015 № КВ 63 «Реконструкція технічного приміщення на 15-му поверсі з виділенням нежитлового приміщення №1563 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 » (а.с.190-191 т.3).

Матеріали справи не містять інформації про скасування Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 26.02.2015 № КВ 63 «Реконструкція технічного приміщення на 15-му поверсі з виділенням нежитлового приміщення № 1563 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 ».

14.03.2016 року на підставі свого рішення державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчак Н.В., в Державному реєстрі прав відкрито розділ № 00 на нежитлове приміщення № 1563, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та внесено запис про право власності № 13676874 за ТОВ «КУА-Адміністратор пенсійних фондів «ДС-Фінанс».

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.08.2019 року, приватним нотаріусом Мазарчук Н.В. було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на приміщення № 1563 в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2019 року (а.с. 8 том 1).

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Пунктом 19 вказаної Постанови передбачено, що, застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст. 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

При вирішенні спору, суд виходить з положень ст. 12 ЦПК України, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, позаяк ОСББ «Затишна оселя 17/31А», пред`явивши позов про витребування нежитлового приміщенні №1563 із незаконного чужого володіння з огляду на порушення прав співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході розгляду справи не доведено належними та достатніми доказами факт належності йому спірного майна на праві власності на момент його відчуження, як і не доведено те, що відповідач на даний час володіє майном без достатньої правової підстави.

Колегія суддів вважає, що позивачем також не доведено те, що спірне майно було відчужено на користь відповідача незаконно, та власник на момент укладення договору купівлі-продажу спірного приміщення не мав на це права або діяв в не передбачений законом спосіб, порушуючи при цьому вимоги чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДП «Житлоінбуд» не маючи жодного відношення до житлового будинку АДРЕСА_1 на етапі прийняття його в експлуатацію, не мало права укладати у вересні 2012 року договір про залучення інвестицій в реконструкцію з ТОВ «КУА - АПФ «ДС-Фінанс», незаконно вивело зі складу допоміжних приміщень будинку частину технічного поверху горища 6 секції будинку, шляхом створення нового об`єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення № 1563, оцінюються колегією суддів критично, з огляду на таке.

Згідно пункту 3.1 Договору № 127 від 06.06.2002 року зазначено, що вартість будівництва Об`єкта визначається на підставі позитивного висновку комплексної державної експертизи по проекту будівництва Об`єкта. Вартість може бути уточнена після завершення розробки проектно-кошторисної документації на стадії «Робоча документація». Загальна вартість будівництва у цьому випадку має бути переглянути Сторонами з оформленням відповідно до цього Договору.

Пунктом 3.2 Договору було передбачено, що вартість будівництва може переглядатися Сторонами у зв`язку з інфляційними процесами в установленому Законодавством порядку та після отримання кошторису на стадії «Робоча документація». Такі зміни мають бути оформлені Сторонами у додатковій угоді.

У пункті 3.3 Договору Сторонами було встановлено, що компенсація витрат Замовника, пов`язаних з виконанням цього Договору, здійснюється шляхом набуття ним права власності на квартири Об`єкта загальною площею 3 353 м2 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят три м2), що становить 10% (десять) відсотків від загальної площі жилих та офісних приміщень Об`єкта. Решта площі Об`єкта належить Інвестору-Генпідряднику. Протокол про розподіл житлових і нежитлових приміщень складається та підписується Сторонами після затвердження в установленому порядку проектно-кошторисної документації на стадії «Проект». Зазначений протокол стане невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.4 Договору було передбачено, що за бажанням Замовника і погодженням Інвестора-Генпідрядника, компенсація витрат Замовника може бути здійснена шляхом надання житлових площ, рівнозначних його частці житлової площі у Об`єкті, в інших об`єктах Інвестора-Генпідрядника у м. Києві.

Пунктом 3.5 також було передбачено, що Інвестор-Генпідрядник передає Замовнику його частку житла при введенні до експлуатації першої черги житлового будинку.

Пунктом 4.1 розділу 4 Договору встановлено, що Об`єктами інвестування є всі види робіт, пов`язаних з реалізацією предмету Договору відповідно до розділу 2.

А пунктом 4.2 розділу 4 Договору визначено, що Сторони домовилися, що на етапах до одержання дозволу на виконання робіт на Об`єкті, фінансування пов`язаних з початком будівництва витрат, в тому числі збір вихідних даних, розробку проектно-кошторисної документації на Об`єкт здійснюється Інвестором-Генпідрядником шляхом перерахунку коштів залучення організаціям або шляхом передачі їм матеріальних активів, зі складанням актів пройому-передачі тощо.

18 вересня 1991 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про інвестиційну діяльність» за № 1560-ХІІ який визначає загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Він спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна суб`єктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції.

Пункт 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини між суб`єктами інвестиційної діяльності зазначає, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів).

Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Інвестування та фінансування однієї квартири в об`єкті будівництва кількома інвесторами можливе виключно за умови укладення між ними договору в письмовій формі, в якому визначаються частка кожного інвестора та порядок внесення ним відповідної інвестиції (вимоги на момент створення об`єкта будівництва).

Виходячи із вищезазначеного, Інвестор-Генпідрядник ДП «Житлоінбуд» після введення об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 в експлуатацію мав право розпоряджатися житловими і нежитловими приміщеннями розміщеними у багатоквартирному житловому будинку відповідно до власних і залучених інвестицій відповідно до укладеного Договору між Сторонами від 06 червня 2002 р. за № 127.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: