КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/5138/21 Головуючий у 1 інстанції: Шереметьєва Л.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Мельника Я.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної фірми «Нессе-Україна», треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватної фірми «Нессе-Україна», треті особи: ОСОБА_2 , ПрАТ «СК «Українська страхова група», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Зазначив, що 11 жовтня 2019 року о 12 год. 10 хв. на просп. Валерія Лобановського, 56 в м.Києві, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ToyotaHighlander», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ПФ «Нессе-Україна», скоїла зіткнення з транспортним засобом «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить йому. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року винною у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ToyotaHighlander» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ АМ/6886542, виданого ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Згідно акту виконаних робіт та гарантійного талону №2 від 09.01.2020 витрати на відновлювальний ремонт й складові частини автомобіля марки «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 склали 48 662, 33 грн. Згідно акту виконаних робіт та гарантійного талону №42 від 09.01.2020 витрати на відновлювальний ремонт та складові частини автомобіля марки «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 склали 36 224, 86 гр. Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 84 887, 19 грн. За результатами розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 48 662, 33 грн. (страхове відшкодування з урахуванням зносу). Згідно касового чеку №273950 від 09 січня 2020 року він оплатив вартість ремонту транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з НОМЕР_2 в розмірі 36 224, 86 гр. На момент ДТП третя особа ОСОБА_2 перебувала з ПФ «Нессе-Україна» у трудових відносинах і виконувала трудові обов`язки. Відтак, відповідальність за заподіяну шкоду в результаті ДТП має нести саме ПФ «Нессе-Україна».

ОСОБА_3 просив стягнути з ПФ «Нессе-Україна», як власника транспортного засобу, з вини працівника якого мала місце дорожньо-транспортна пригода, різницю між розміром завданої шкоди та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 36 224, 86 грн., а також 20 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди. ОСОБА_3 просив стягнути 2000,00 грн. витрат за проведення експертизи та 253,80 грн. витрат за виклик завдавача шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частини позову відмовлено. Питання розподілу судових витрат суд не вирішував.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи. Суд не надав оцінки тому, що страховик сплачує потерпілій особі страхове відшкодування у межах оціненої вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а решту - різницю з вартістю відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу відповідно до ст. 1194 ЦК України має відшкодовувати безпосередньо заподіювач шкоди або інша зобов`язана особа. Також на думку апелянта суд безпідставно зменшив розмір моральної шкоди до 2000 грн.

Представник Приватної фірми «Нессе-Україна» подав відзив на апеляційну скаргу. На думку представника відповідача, суд правильно вирішив спір. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11 жовтня 2019 року о 12 год. 10 хв. по просп. Валерія Лобановського, 56 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю двох транспортних засобів: «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням треьої особи ОСОБА_2 , та «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Автомобіль «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 належить ПФ «Нессе-Україна». На час ДТП ним керувала третя особа ОСОБА_2 , яка перебувала у трудових відносинах з ПФ «Нессе-Україна».

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10 т. 1).

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність ПФ «Нессе-Україна», як власника транспортного засобу «ToyotaHighlander», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «СК «Українська страхова група», з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, в розмірі 130 000, 00 грн. (а.с. 11 т. 1).

06 листопада 2019 року між позивачем ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був підписаний протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, за яким сторони погодили суму страхового відшкодування в розмірі 48 662, 33 грн.

Пунктом 4 акту ОСОБА_3 підтвердив, що після одержання страхового відшкодування будь-яких претензій матеріального та нематеріального характеру до ПрАТ «СК «Українська страхова група» він не має і подальшому мати не буде (а.с. 85 т. 1).

Платіжним дорученням № 27083 від 11 листопада 2019 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» перерахувала узгоджену суму страхового відшкодування СТО ФОП « ОСОБА_4 » .

Відповідно до звіту №95/74.11.19 про оцінку колісного транспортного засобу від 09 листопада 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 89 367,01 грн. (а. с. 17-23 т. 1). За складання вказаного звіту ОСОБА_1 сплатив 2000,00 грн. (а.с. 30, 31 т. 1).

Згідно акту виконаних робіт та гарантійного талону №2 від 09.01.2020 року витрати на відновлювальний ремонт та складові частини автомобіля марки «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 склали 48 662, 33 грн. Згідно акту виконаних робіт та Гарантійного талону №42 від 09.01.2020 року витрати на відновлювальний ремонт та складові частини автомобіля марки «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 склали 36 224, 86 грн. Таким чином, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 84 887, 19 грн. (а.с. 12-13 . 1).

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 а стягнув з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь позивача 2 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої часини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення із Приватної фірми «Нессе-Україна» різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 36 224, 86 грн., суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із узгодженням позивачем суми страхового відшкодування з ПрАТ «СК «Українська страхова група» підстави для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню шкоди відсутні.

Колегія судді не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до змісту положень Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за договором про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів несе обмежену відповідальність, та при настанні страхового випадку відшкодовує саме оцінену у встановленому цим Законом порядку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до лімітів відповідальності з урахуванням зносу автомобіля, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а також за вирахуванням франшизи, якщо вона була встановлена договором. Обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається на винну особу.

У разі якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу є нижчою від ліміту відповідальності страховика, страховик виплачує потерпілому оцінену вартість ремонту з урахуванням зносу. А різницю між фактичним розміром шкоди (повна вартість відновлювального ремонту) та належним розміром страхового відшкодування сплачує особа, відповідальна за завдану шкоду, або інша зобов`язана особа, якою може бути зокрема і роботодавець.

Винна особа не несе відповідальності за завдану шкоду, якщо виплачене страхове відшкодування покриває завдану шкоду у повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2019 року між позивачем ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Українська страхова група» був підписаний протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, за яким сторони погодили суму страхового відшкодування в розмірі 48 662, 33 грн.

Як вбачається зі змісту протоколу-узгодження між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «Українська страхова група», був узгоджений не загальний фактичний розмір шкоди, завданий внаслідок пошкодження транспортного засобу, а лише розмір страхового відшкодування з урахуванням франшизи та коефіцієнта фізичного зносу 70%.

Відтак, виплату ПрАТ «СК «Українська страхова група» ОСОБА_3 страхового відшкодування в розмірі 48 662, 33 грн. не можна вважати повним відшкодуванням шкоди. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності по відшкодуванню завданої позивачу пошкодженням транспортного засобу шкоди, пославшись на узгодженням позивачем з ПрАТ «СК «Українська страхова група» суми страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №95/74.11.19 від 09 листопада 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 89 367,01 грн. Відповідно до актів виконаних робіт та гарантійних талонів від 09 січня 2020 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda CR-V», д/н НОМЕР_2 склала 84 887, 19 грн.

Відповідачем не заперечувалася визначена вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Враховуючи принцип повного відшкодування шкоди, положення ст. 1192, 1194 ЦК України, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь різниці між розміром завданої йому шкоди та виплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 36 224, 86 гр. підлягають задоволенню.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Приватної фірми «Нессе-Україна» 2000,00 грн. витрат за проведення оцінки вартості морального збитку та 253,80 грн. витрат за виклик завдавача шкоди, оскільки вказані витрати пов`язані і завданням шкоди та відновленням позивачем своїх прав.

Відповідно, з Приватної фірми «Нессе-Україна» на корись ОСОБА_1 підлягає стягненню всього 38 478,66 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., позивач зазначав, що він є інвалідом та транспортний засіб є крайнє необхідним для його пересування. У зв`язку із пошкодженням майна, він протягом тривалого часу зазнавав незручностей, обумовлених необхідністю проведення ремонту пошкодженого майна. Він вимушений витрачати час не лишена проведення ремонту, а й на отримання відшкодування шкоди у судовому порядку.

Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, обсяг страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення із Приватної фірми «Нессе-Україна» на корись позивача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн.

Отже, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року підлягає скасуванню в частині відмови в стягнення з Приватної фірми «Нессе-Україна»на користь ОСОБА_1 майнової шкоди з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь ОСОБА_1 38 478,66 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відповіднодо ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з Приватної фірми «Нессе-Україна» в дохід держави підлягає стягненню 626,52 грн. судового збору.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 також просив стягнути 8000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України професіійна правничадопомога є складовою судовихвитрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК Україниу разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом Конюшком Д.Б.

В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 26 лютого 2021 року, ордера на надання правничої допомоги адвокатом, Акт виконаних робіт з детальним розрахунком витрат із зазначенням виконаних робіт та часу, на загальну суму 8 000,00 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордера від 14 червня 2021 року про оплату витрат на правничу допомогу за даним договором в сумі 8 000,00 грн.

Відповідач не подав до суду клопотання про зменшення заявлених витрат на правничу допомогу.

З урахуванням викладеного, з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь позивача підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог 5520,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В частині стягнення з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000 грн. рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Конюшка Дениса Борисовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Приватної фірми «Нессе-Україна» про відшкодування майнової шкоди та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди 38 478,66 грн.

Стягнути з Приватної фірми «Нессе-Україна» в дохід держави 626,52 грн. судового збору.

Стягнути з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь ОСОБА_1 5520,00 грн. витрат на правничу допомогу.

В частині стягнення з Приватної фірми «Нессе-Україна» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Мельник Я.С.