Справа № 569/7414/22
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Литвиненко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, міського голови міста Рівне, про визнання трудових відносин припиненими,-
Рішенням Рівненського міського суду від 20 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, міського голови міста Рівне, про визнання трудових відносин припиненими задоволено частково. Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 з Департаментом інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради з 23 травня 2022 року на посаді начальника житлово - комунального підприємства «Галицьке» в зв`язку з закінченням строку трудового контракту на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

23.11.2022 року представником позивач подано заяву про стягнення з відповідача витрат по оплаті судового збору та оплаті професійної правничої допомоги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 246 ЦПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що до позовної заяви представником позивача долучено лише Договір про надання правничої допомоги (витяг) від 23.05.2022 року, в якому зазначено, що розмір гонорару адвоката за комплекс наданих послуг становить 20000,00 грн.

Заяву про ухвалення додаткового рішення представник позивача подав 23.11.2022 року, однак рішення по суті позовних вимог суд ухвалив 20.09.2022 року.

Отже враховуючи, що стороною позивача неподані докази детального опису виконаних робіт та розміру понесених витрат (розрахунків) на правову допомогу у передбачений ЦПК України строк, суд приходить до висновку відмовити в задоволені клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

Щодо стягнення витрат по сплаті судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Враховуючи, що при винесенні рішення про часткове задоволення позовних вимог судом не вирішено питання про стягнення судового збору, суд приходить до висновку стягнути з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40грн.

Керуючись ст. 134, 141, 270, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника позивача Ільїна В.А. про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, міського голови міста Рівне, про визнання трудових відносин припиненими - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, міського голови міста Рівне на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40грн..

В решті заявлених вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач - Департамент інфраструктури та благоустрою Рівненської міської ради, місце знаходження: 33027, м.Рівне, вул.. Шевченка, буд.45, .

Відповідач - Міський голова міста Рівне, місце знаходження: 33027, м.Рівне, вул.Соборна, 12а.

Суддя С.П. Харечко