Постанова

Іменем України

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 759/15393/20

провадження № 61-14965св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , яка дії в інтересах ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка дії в інтересах ОСОБА_2 , подану адвокатом Овсянніковим Віктором Володимировичем, на постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Іванової І. В., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Заява мотивована тим, що необхідність встановлення факту батьківства виникла у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 та необхідністю оформлення спадщини у вигляді рухомого та нерухомого майна. Факт батьківства ОСОБА_4 підтверджений висновком генотипоскопічного дослідження від 02 травня 2019 року № 21880.

Просила встановити факт батьківства ОСОБА_4 стосовно дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Радомишль Радомишльського району Житомирської області, щодо малолітньої дитини - ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Радомишль Радомишльського району Житомирської області.

Задовольнивши заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, встановивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, врахувавши висновок генотипоскопічного дослідження, який підтвердив факт біологічного споріднення між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як батька та дочки, дійшов висновку що ОСОБА_4 , є батьком малолітньої ОСОБА_2 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства залишено без розгляду. Роз`яснено ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції, залишивши заяву без розгляду, дійшов висновку про наявність у заявниці ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_2 спору про право з іншими особами, які претендують на спадщину, і мають намір отримати її.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , через адвоката Овсяннікова В. В. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року, просила її скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності заявниці та її представника, вони не були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; їй не надіслано копії ухвали апеляційного суду про відкриття провадження та копії апеляційної скарги, що позбавило її права на подання відзиву та порушило її право на справедливий суд.

Аргументи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У грудні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційне провадження відкрито з підстав, передбачених пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , згідно зі свідоцтвом про народження її батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 проживає разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з висновком генотипоскопічного дослідження від 02 травня 2019 року № 21880, проведеного на підставі відбирання зразків букального епітелію померлого ОСОБА_4 та дитини ОСОБА_2 , імовірність батьківства, в рамках проведеного дослідження, не виключається та становить 99, 9 %.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, першочергово надає оцінку доводам щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з направленням справи на новий розгляд, зокрема, у разі, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (частина перша статті 8 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

Разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи (стаття 361 ЦПК України).

02 серпня 2021 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі. Ухвалив надіслати учасникам справи копію апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у строк до 17 серпня 2021 року.

02 серпня 2021 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу про закінчення підготовки апеляційного розгляду справи та призначення її до розгляду на 25 серпня 2021 року з повідомленням учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

04 серпня 2021 року Київський апеляційний суд направив на електронну адресу представника заявниці ухвалу, повістку, апеляційну скаргу, проте докази доставки відсутні.

04 серпня 2021 року Київський апеляційний суд направив на адресу заявниці копію ухвали про відкриття апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою. Це відправлення повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній».

Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням (абзац другий статті 366 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що повідомлення сторін про час та місце розгляду справи проводиться судом відповідно до статті 128 ЦПК України. Якщо в матеріалах справи немає доказів про повідомлення учасника справи про час та місце розгляду справи, то він не може вважатися повідомленим належним чином.

Згідно з частиною другою статті 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Європейський суд з прав людини зауважував, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (рішення від 21 травня 2015 року у справі «Заводнік проти Словенії», заява № 53723/13, пункт 70; рішення від 08 листопада 2018 у справі «Созонов та інші проти України», заява № 29446/12, п. 8).

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції зобов`язаний надіслати позивачу процесуальні документи у паперовій формі рекомендованим листом або електронним листом на офіційну електронну адресу, зареєстровану в Системі, докази чого відсутні у матеріалах справи. Докази належного вручення заявниці, її представнику копії апеляційної скарги та ухвали про відкриття апеляційного провадження, повідомлення про розгляд справи в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

25 серпня 2021 року суд апеляційної інстанції розглянув справу по суті, зазначив, що у судовому засіданні адвокат Романенко Я. М. в інтересах ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просила її задовольнити, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

З огляду на викладене зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи в суді апеляційної інстанції стосовно ОСОБА_1 не дотримано через неналежне повідомлення останньої про дату і час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності заявника та/або її представника, які належним чином не повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що свідчить про порушення статті 129 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 8, 14, 128 ЦПК України.

Верховний Суд зауважує, що оскільки суд касаційної інстанції встановив порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, відсутні підстави для оцінки інших доводів касаційної скарги.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка дії в інтересах ОСОБА_2 , подану адвокатом Овсянніковим Віктором Володимировичем, задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко