Справа №303/6294/20
2/303/198/21
Ряд. стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивований тим, що 31.07.2018 року ОСОБА_2 під розписку в якості позики отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 12 000 доларів США строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування в розмірі 310 доларів США на місяць.

06.01.2019 року ОСОБА_2 під розписку в якості позики отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 6 400 доларів США строком на 5 місяців зі сплатою відсотків за користування в розмірі 150 доларів США на місяць.

03.06.2019 року ОСОБА_2 під розписку отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4 320 доларів США строком на 6 місяців зі сплатою відсотків за користування в розмірі 125 доларів США на місяць.

Станом на 26.10.2020 року борг відповідач не повернув, загальна сума заборгованості становить 30 705 доларів США.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.12.2021 року було залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ..

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. В той же час, суд враховує, що відповідачем ОСОБА_2 вже неодноразово було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, але належних доказів про причину неявки суду відповідач не надав, в зв`язку з чим, дане клопотання розцінюється судом, як зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно розписки від 31.07.2018 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 12 000 доларів США строком на 12 місяців зі сплатою 310 доларів США, щомісячно за користування коштами (а.с.4).

Встановлено, що 06.01.2019 року ОСОБА_2 під розписку отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 6 400 доларів США строком на 5 місяців зі сплатою відсотків за користування в розмірі 150 доларів США на місяць (а.с.5).

03.06.2019 року ОСОБА_2 під розписку отримав від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 4 320 доларів США строком на 6 місяців зі сплатою відсотків за користування в розмірі 125 доларів США на місяць (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання.

Правовідносини між сторонами регулюються Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасниками судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ні встановлено договором.

У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встанолено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Як вбачається із змісту розписок від 31.07.2018 року, 06.01.2019 року та 03.06.2019 року, предметом позики були кошти, які позичальник ОСОБА_2 зобов`язувався повернути.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та порядку, що передбачені договором.

З цього питання викладена правова позиція ВСУ (у справі №6-63цс13 від 18.09.2013 року).

Таким чином, враховуючи зміст розписок від 31.07.2018 року, 06.01.2019 року та 03.06.2019 року наданих ОСОБА_2 суд вважає, що вони є борговими в розумінні ст.ст. 1046-1050 ЦК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 549, 610, 611, 612, 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 30 705 (тридцять тисяч сімсот п`ять) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 8 686 (вісім тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 26.04.2022 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір