Ухвала

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 643/9557/20

провадження № 61-12972ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, ОСОБА_2 про скасування запису державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив визнати протиправним і скасувати запис про право власності № 51531301 від 10 березня 2020 року на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 в за ОСОБА_2 , який вчинений державним реєстратором Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року

у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року в частині позовних вимог до Державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І. змінено та у задоволені позовних вимог у цій частині відмовлено з мотивів зазначеної постанови.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

20 грудня 2022 року ОСОБА_1 , із застосуванням засобів поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, у якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

1. Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється

з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У клопотанні, викладеному у змісті касаційної скарги, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Посилається на те, що повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня

2021 року, який було складено 22 грудня 2021 року він не отримував. У зв`язку з введенням 24 лютого 2022 року на території України правового режиму воєнного стану заявник ознайомився з повним текстом оскаржуваного судового рішення лише 05 грудня 2022 року на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, посилається на те, що всі документи у зазначеній справі були залишені його представником - адвокатом Юрченком В. В. за офіційним місцем її роботи в м. Харкові. Проте у зв`язку з ракетним обстрілом міста будівля, у якій розташовувалося робоче місце адвоката, була знищена. Також були знищені всі документи адвоката, пов`язані із розглядом справи та

з останнім відсутній зв`язок.

Зазначені ОСОБА_1 обставини та надані на їх підтвердження докази безумовно не свідчать про поважність пропуску строку на касаційне оскарження з огляду на наступне.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року складено

22 грудня 2021 року та оприлюднено 28 грудня 2021 року, а воєнний стан введено на території Держави 24 лютого 2022 року, тобто вже поза межами строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 повинен був цікавитися рухом справи, так як апеляційна скарга на рішення Московського районного суду м. Харкова

від 17 червня 2021 рокубула подана, саме ОСОБА_1 , а згідно

з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), можливість поновлення строків оскарження судових рішень не є необмеженою, оскільки сторони

в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Також не заслуговують на увагу посилання заявника на введення на території Держави правового режиму воєнного стану.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року

у справі № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки: «введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану

в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Враховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з касаційною скаргою в цій справі припав на період до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, проте заявник посилається саме на зазначену обставину, що на його переконання унеможливила дотримання строку на касаційне оскарження судового рішення, заявникові необхідно надати суду докази на підтвердження того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з касаційною скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 102,00 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Заявником додано до касаційної скарги квитанцію № 11043609 на підтвердження сплати судового збору у розмірі 1 621,60 грн.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 60,00 грн (840,80 х 200% - 1 621,60).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

3. Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду,

в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що підставою касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Водночас, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І. змінено та у задоволені позовних вимог у цій частині відмовлено з мотивів зазначеної постанови, касаційна скарга в частині оскарження постанови Харківського апеляційного суду

від 21 грудня 2021 року не містить виклад підстав касаційного оскарження зазначеного судового рішення.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що цитування в тексті скарги змісту частини другої статті 389 ЦПК України та зазначення постанови Верховного Суду не є належним виконанням вимог закону, оскільки не дозволяє встановити підстави касаційного оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, із зазначенням обов`язкових підстав оскарження судових рішень.

Таким чином, заявникові необхідно: 1) на підтвердження наведених обставин пропуску строку надати суду відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами; 2) доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, на підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

2) уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня

2021 року відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надати суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу із зазначенням учасників справи, їх місця проживання чи перебування та надати копії виправленої касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 червня 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник