справа № 208/6602/21
№ провадження 2/208/50/22
06 грудня 2022 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.
За участю: секретаря судового засідання Задьори В.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «Дніпродзержинська» ««про визнання договору купівлі-продажу дійсним»,-
1.Стислий зміст позовних вимог.
У серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «Дніпродзержинська» «про визнання договору купівлі-продажу дійним».
Згідно до змісту позовних вимог позивач просить: визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна від 01.12.1997 р. №001/371-Н житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований Товарною біржею «Дніпродзержинська», укладений між продавцями ОСОБА_4 , яка діяла за себе та за дорученням від ОСОБА_2 , відповідно за дорученням від 12.11.1997 р., посвідченої державним нотаріусом 3-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В., ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_1 , зареєстрований Товарною біржею «Дніпродзержинська» за №371-Н 01.12.1997 року.
01 грудня 1997 року між ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_2 , відповідно за дорученням від 12.11.1997р., посвідченого державним нотаріусом 3-ї Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В., ОСОБА_3 , з одної сторони, та ОСОБА_1 , з другої сторони, був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, реєстраційний № 001/371-Н, у відповідності до умов якого ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 продали, а я купила домоволодіння з господарськими будівлями, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Дане домоволодіння на момент укладення між сторонами договору купівлі - продажу складалось із житлового будинку А-1 - шлакоблок, жила площа 41,6кв.м, В-1 літня кухня шлакоблок, В-1 вбиральня дощата, Г-1 вбиральня дощата, №4 зливна яма, №1-3,5,6 огорожа, № 7 водопровід, І тротуар, домоволодіння та надвірні споруди розташовані на земельній ділянці площею 560 кв.м.
Договір купівлі - продажу нерухомого майна від 01 грудня 1997 року, реєстраційний № 001/371-Н, між Відповідачами та позивачкою був укладений та зареєстрований на товарній біржі «Дніпродзержинська» з підстав, передбачених ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», і нотаріально не посвідчувався.
На виконання умов даного договору купівлі - продажу як Відповідачі, що діяли як продавці, так і Позивач, що діяла як покупець, повністю виконали істотні умови даного договору купівлі продажу нерухомого майна. Зокрема Відповідачі, після укладення договору купівлі - продажу та отримання від позивача коштів у сумі 7600(сім тисяч шістсот) гривень, які відповідно до п. 4 договору складали ціну договору, звільнили домоволодіння та передали його покупцеві, тобто ОСОБА_1 .. У свою чергу ОСОБА_1 , як покупець по договору, після підписання договору та проведення повного розрахунку з покупцями прийняла звільнене домоволодіння, 09.12.1997 року зареєструвала право власності на нього у БТІ м. Дніпродзержинська, зареєструвалася за даною адресою де і проживає до цього часу, здійснює фактичне володіння даним нерухомим майном, сплачуючи всі передбачені комунальні платежі та утримуючі майно в належному стані згідно з його цільовим призначенням.
Під час, та після укладення договору купівлі - продажу позивач та Відповідачі усно домовились, що у випадку виникнення будь - яких питань, зокрема щодо необхідності нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу нерухомого майна, сторони вчинять даний договір за попередньою домовленістю щодо розподілу наявних витрат.
Оскільки у позивача виникла необхідність розпорядитись належним їй домоволодінням, але здійснити нотаріальне посвідчення договору не є можливим з підстав відсутності даних про місцезнаходження відповідачів, вимушена звернутися до суду із даним позовом.
3.Позиція відповідачів.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судова повістка - виклик направлена відповідачам на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідачів неповажними. Відзив відповідачі на позов не подали. Заяв та клопотань про проведення розгляду за їх відсутності не подавали.
4.Позиція 3-ої особи.
Товарна біржа «Дніпродзержинська» про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на юридичну адресу та на електронну адресу 3-ої особи, а тому повідомлення-виклик в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленим, і на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки представника 3-ої особи неповажними. 3-ою особою відзив (пояснення) на позов не подано. Заяв та клопотань про проведення розгляду за відсутності не подано.
5.Заяви, клопотання, процесуальні питання.
У серпні 2021 року позивачем подано позовна заява до провадження суду.
06 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження.
17 серпня 2021 року отримано інформацію про місце реєстрацію відповідача ОСОБА_3 , щодо реєстрації відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 отримано інформацію про те, що останні не зареєстровані на території громади м. Кам`янське.
10 січня 2022 року підготовче провадження закрито і призначено справу до судового розгляду.
06 грудня 2022 року ухвалено про проведення судового розгляду, з врахуванням приписів ст. 280 ЦПК України, враховуючи подану заяву сторони позивача про проведення розгляду справи за її відсутності, та належного сповіщення про дату, час та місце судового розгляду відповідачів і 3-ої особи, в передбаченому ст.130 ЦПК України порядку, не подання останніми заяв і клопотань, відзиву, не прибуття до суду і не повідомлення про причину їх неявки, а тому суд вважає можливим проведення судового розгляду справи по суті, за наявними доказами.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
6.Фактичні обставини встановлені судом.
Позивачем, - ОСОБА_1 , як покупцем, та ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені, та імені ОСОБА_2 , на підставі доручення, посвідченого державним нотаріусом 3-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. від 12 листопада 1997 року за реєстром № 1-1371, і ОСОБА_3 , як продавцями, укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01 грудня 1997 року за номером 001/371-Н, що підтверджено копією договору (а.с. 8).
За змістом Договору, продавці відчужили, а позивач ОСОБА_1 , набула у приватну власність жилий будинок А-1 - шлакоблок, жила площа 41,6 кв.м, В-1 літня кухня, шлакоблок; В-1 вбиральня дощата; Г-1 вбиральня дощата; № 4 зливна яма, № 1-3, 5, 6 огорожа, № 7 водопровід, І- тротуар, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці 560 кв.м.
Зазначений договір між сторонами укладений на підставі досягнутих між сторонами всіх істотних умов договору предмету договору, його вартість, умови передачі майна та його відчуження.
Факт отримання продавцями грошових коштів за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 01 грудня 1997 року за номером 001/371-Н від покупця ОСОБА_1 , підтверджено розпискою про отримання грошових коштів (а.с. 19).
7.Норми права застосовані судом.
При вирішення справи по суті, враховуючи виникнення спірних правовідносин станом на 01 грудня 1997 рік , судом застосовуються норми права які діяли на час їх вчинення.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦК УРСР (1963 року), передбачено що цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки.
Також, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 4 ЦК УРСР (1963 року), відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦК УРСР (1963 року) - Угодами визнаються дії
громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Частиною 1 ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), передбачено, що Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Статтею 2 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року за № 697-ХІІ, в редакції чинній на 01 грудня 1997 року було передбачено, що:
1.Право власності - це врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.
2.Право власності в Україні охороняється законом. Держава
забезпечує стабільність правовідносин власності.
3.Кожен громадянин в Україні має право володіти,
користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з
4.Власність в Україні виступає в таких формах: приватна,
колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними.
5.Власність в Україні існує в різних формах. Україна створює
рівні умови для розвитку всіх форм власності та їх захисту.
Статтею 12 Закону України «Про власність» від 07 лютого 1991 року за № 697-ХІІ, в редакції чинній на 01 грудня 1997 року, визначалися підстави виникнення права приватної власності, а саме:
1.Праця громадян є основою створення i примноження їх
2.Громадянин набуває права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або
укладення інших угод, не заборонених законом.
Згідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» від 10 грудня 1991 року за № 1956-ХІІ, в редакції станом на 01 грудня 1997 року передбачалося, що:
Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:
а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;
б) якщо її учасниками є члени біржі;
в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.
Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному
Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару,
кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає
розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову
вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх
справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках,
передбачених законодавством України.
Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі
8.Висновки та мотиви.
Судом встановлено, що спір між сторонами стосується права власності на об`єкт нерухомого майна, набутого у відповідності до норм законодавства України які діяли станом на 01 грудня 1997 року.
При вирішення зазначеного спору, судом застосовано законодавства яке було чинне на час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, а саме ЦК УРСР, Закон України «Про власність» від 07 лютого 1991 року за № 697-ХІІ, ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» від 10 грудня 1991 року за № 1956-ХІІ.
Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.
Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.
У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 , як покупцем, та ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені, та імені ОСОБА_2 , на підставі доручення, посвідченого державним нотаріусом 3-ої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Ісаковою Л.В. від 12 листопада 1997 року за реєстром № 1-1371, і ОСОБА_3 , як продавцями, укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01 грудня 1997 року за номером 001/371-Н, що підтверджено копією договору, за яким позивач набула у приватну власність жилий будинок А-1 - шлакоблок, жила площа 41,6 кв.м, В-1 літня кухня, шлакоблок; В-1 вбиральня дощата; Г-1 вбиральня дощата; № 4 зливна яма, № 1-3, 5, 6 огорожа, № 7 водопровід, І- тротуар, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці 560 кв.м., в порядку та спосіб який був передбачений станом на 01 грудня 1997 року, шляхом укладення і реєстрації зазначеного договору на товарній біржі, із подальшою його реєстрацією у БТІ.
Згідно до діючого на час укладання договору законодавства України, передбачало право укладання договорів, в тому числі і щодо нерухомого майна на товарних біржах, згідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» від 10 грудня 1991 року за № 1956-ХІІ, якою крім того визначалося, що нотаріальному посвідченню такі договори не підлягали, і були підставою для реєстрації права власності за сторонами договору, які набували таке право власності.
Також судом встановлено, що сторони на час укладання даного договору досягли всіх істотних умов, і позивачем, як покупцем передані грошові кошти у розмірі визначеної вартості придбаного житлового будинку продавцям, і прийнято з 01 грудня 1997 року у власність зазначений за договором будинок, в якому позивач зареєструвала своє місце проживання і проживає на час розгляду справи по суті, здійснює по відношенню до зазначеного будинку право володіння, розпорядження і користування, що є складовою права власності.
Так, згідно до ст. 5 ЦК України, передбачено, що Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. При цьому, Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.
А тому зміна норм законодавства не може бути застосована до правовідносин які виникли до набуття чинності діючим законодавством, в сторону погіршення.
Виходячи з вищезазначеного, повно і всебічно з`ясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, які підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які були досліджені в судом під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню вцілому.
9.Судові витрати.
Позивачем при зверненні із позовом понесені судові витрати у розмірі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с. 1).
А тому, враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, понесені стороною позивача судові витрати підлягають пропорційному розподілу між відповідачами, та їх стягненню з них на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Товарна біржа «Дніпродзержинська» «про визнання договору купівлі-продажу дійсним», - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,
понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,
понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,
понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 302 (триста дві) гривні 67 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач № 1 ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач № 2 ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач № 3 ОСОБА_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складений 16 грудня 2022 року.
Суддя Івченко Т. П.