Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат АБ «Калінін і Партнери» Калінін С.К., в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., у якому просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, № 11220 від 12 березня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 27 815 грн 07 коп.;

- стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 судові виграти по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000 грн 00 коп;

- стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 992 грн 40 коп. з оплати судового збору за подання позовної заяви та з оплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496 грн 20 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 11220 від 12 березня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 27 815,07 грн. Підставою для вчинення вказаного виконавчого напису нотаріус зазначила те, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором № 828985197 від 05 березня 2019 року, укладеним із TOB «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, у свою чергу, є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». Строк платежу за кредитним договором настав. При цьому, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилося за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року. Сума заборгованості за кредитом складає 26 615,07 грн, а витрати за вчинення виконавчого напису становлять 1 200,00 грн. Представник позивача стверджує, що виконавчий напис № 11220 від 12 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., є протиправним, тобто таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому не підлягає виконанню. В обґрунтування своєї правової позиції представник позивача вказує, що на сьогоднішній день редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскільки кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, є підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Крім того, представник позивача звертає увагу суду на те, що позивач не підписувала в будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з TOB «Манівео швидка фінансова допомога», зазначаючи, що сторона позивача лише констатує той факт, що наданий відповідачем нотаріусу примірник кредитного договору не був посвідчений нотаріально.

Також представник позивача зауважує, що наданий нотаріусу примірник кредитного договору, нібито укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та позивачем, містить лише зазначення інформації про сторони.

При цьому, подана в якості доказу копія кредитного договору не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам спеціального Закону.

З урахуванням наведеного, представник позивача вказує, що інформація про використання позивачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором ґрунтується на припущеннях та не підтверджена належними доказами.

Водночас, представник позивача наголошує на тому, що позивач ніколи в будь-який спосіб не отримувала одноразовий ідентифікатор, яким нібито був підписаний кредитний договір, а належних доказів того, що позивач отримала, а тим більш використала одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, відповідачем, на його переконання, не надано.

Таким чином, представник позивача вважає, що відповідачем не доведено факту волевиявлення позивача на укладення кредитного договору з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому відповідний правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином позивачем не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Разом із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у суді /а.с. 23-25/.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 22 лютого 2022 року зупинено стягнення на підставі спірного виконавчого напису, яке здійснюється у виконавчому провадженні № 65648620, що відкрите приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., до набрання законної сили судовим рішенням по справі /а.с. 31-34/.

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін 04 квітня 2022 року; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали, для подання пояснень третьої особи /а.с. 38-40/.

04 квітня 2022 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення розгляду справу, судове засідання відкладено до 05 травня 2022 року.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, призначеного на 05 травня 2022 року.

Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов, шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем реєстрації.

Крім того, про відкриття провадження, дату, час та місце розгляду справи, а також можливість отримання копій процесуальних документів і позовної заяви з додатками безпосередньо у приміщенні суду, відповідача було додатково повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України у порядку, визначеному частиною 11 статті 128 ЦПК України.

В ухвалі про відкриття провадження у справі сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло.

Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався.

Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. письмових пояснень по суті справи також не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір.

Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, що 05 березня 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 828985197, згідно з яким остання отримала кредит у сумі 7 600,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 248,20 % річних /а.с. 12-13/.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 кредитних зобов`язань, за період з 29 січня 2021 року до 27 лютого 2021 року в неї утворилася заборгованість у сумі 26 615 грн 07 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 597 грн 25 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 948 грн 38 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенею 7 069 грн 44 коп. /а.с. 11/.

12 березня 2021 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11220, яким стягнула з позивача ОСОБА_1 заборгованість у сумі 26 615 грн 07 коп. за кредитним договором № 828985197 від 05 березня 2019 року, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 42 від 03 вересня 2019 року є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс». За вчинення даного виконавчого напису з позивача стягнено плату в розмірі 1 200 грн 00 коп. /а.с. 11/.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 02 червня 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 65648620 /а.с. 14/.

Свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28 липня 2008 року за № 6997 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано /а.с. 15/.

Таким чином, судом установлено, що між сторонами виник спір з приводу правомірності вчинення 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 11220, про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів на підставі Кредитного договору № 828985197 від 05 березня 2019 року.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.

Отже, на день вчинення виконавчого напису існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), а також постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18).

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитний договір № 828985197 від 05 березня 2019 року, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, суд дійшов висновку, що, вчиняючи 12 березня 2021 року виконавчий напис № 11220, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 11220 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

До того ж, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять.

У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що встановлення відсутності доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа є порушенням встановленої законом процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд зауважує, що у постанові від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини».

Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10 лютого 2010 року, § 58).

Інші аргументи та доводи позивача специфічними, доречними, важливими та суттєвими не являються і не здатні вплинути на рішення суду.

Разом з тим, у позовній заяві представник позивача адвокат АБ «Калінін і Партнери» Калінін С.К. просить суд стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь позивача ОСОБА_1 судові виграти, зокрема, по оплаті послуг Адвокатського бюро «Калінін і Партнери» за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 5 000 грн 00 коп.

На підтвердження витрат позивача на правову допомогу представником позивача надано суду копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 12 січня 2022 року /а.с. 16-17/, копію Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 12 січня 2022 року /а.с. 18/, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 16 лютого 2022 року /а.с. 22/, копію рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару (винагороди) /а.с. 19/, а також копії меморіальних ордерів від 26 січня 2022 року /а.с. 20/ та від 11 лютого 2022 року /а.с. 21/ на загальну суму 2 000 грн 00 коп.

Так, з копії Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/22 від 12 січня 2022 року /а.с. 16-17/ вбачається, що між Адвокатським бюро «Калінін і Партнери» та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

З копії Додатку № 1 до Договору про надання професійної правничої допомоги № б/н/22 від 12 січня 2022 року /а.с. 18/ встановлено, що за надання професійної (правничої) допомоги Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 16 лютого 2022 року, позивач отримала такі юридичні послуги:

- усна, з вивченням документів, консультація Клієнта щодо захисту його прав, а саме: за рішенням суду визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості за кредитним договором; термін виконання - 01 година 30 хвилин; вартість 500 грн 00 коп.;

- аналіз та узагальнення практики Верховного Суду щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, постанови Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17 та постанови Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18; термін виконання 01 година 30 хвилин; вартість 500 грн 00 коп.;

- складання, оформлення (друк, посвідчення копій для суду та учасників справи), подання до Черкаського районного суду Черкаської області позовної заяви в інтересах Клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; термін виконання 08 годин 00 хвилин; вартість 3 000 грн 00 коп.;

- складання, оформлення (друк), подання до Черкаського районного суду Черкаської області заяви про забезпечення позову; термін виконання 04 години 00 хвилин; вартість 1 000 грн 00 коп. /а.с. 22/.

За змістом частин першої шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Як вбачається із попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді, наведеного у позовній заяві, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу становить 5 000 грн.

Докази понесених судових витрат на правничу допомогу подано стороною позивача у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Водночас, суд зауважує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат в частині витрат на надання правничої допомогиє обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 992,40 грн за подання позовної заяви та у сумі 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову.

Відтак, ухвалюючи рішення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь позивача судовий збір у загальному розмірі 1 488 гривень 60 копійок.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 1-16, 18, 259, 628, 630, 634, 663 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, № 11220 від 12 березня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» заборгованості в розмірі 26 615 грн 07 коп., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 597 грн 25 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 11 948 грн 38 коп., строкова заборгованість за штрафами і пенею 7 069 грн 44 коп., а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 200 грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн за подання позовної заяви та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову, в загальному розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правову допомогу суму в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», юридична адреса: вул. Хоткевича Гната, буд. 12, оф. 177, м. Київ, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, юридична адреса: вул. Смілянська, буд. 118, оф. 402, м. Черкаси.

Суддя: Т. А. Миколаєнко