Справа № 369/2637/20
Провадження № 2/369/801/22
РІШЕННЯ

Іменем України

27.12.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі судових засідань Житар А.А.,

за участю представника відповідача Мацко М.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10.08.2018 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) проведених відповідно до стате1 6, 512, 627 Цивільного кодексу та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» , змінено назву на Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», уклали договір про відступлення прав вимоги.

Згідно Договору відступлення позивач набув право вимоги до позичальників межах та обсязі та визначених сторонами і договором, зокрема і до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Додатку до Договору про відступлення прав.

В дотримання п. 3 Договору відступлення позивач надіслав повідомлення про відступлення прав вимоги за договором, зокрема і ОСОБА_1 13 серпня 2018 року за № 20-34025-678/18, про відступлення права вимоги по кредитному договору та набуття позивачем вимоги по Договору про надання кредитної картки № 801208 від 07.04.2016, з усіма наступними змінами та доповненнями.

Згідно кредитного договору укладеного 07 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», яким на положеннях та умовах встановлених Кредитним договором надано позичальнику кредит. За користування яким відповідач зобов`язався сплачувати проценти в розмірі та на умовах визначених кредитним договором та комісії згідно Загальних умов кредитуваня.

Кошти видано шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, п. 1 кредитного договору. Кредитором зобов`язання щодо видачі коштів виконав в повному розмірі.

Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором, щодо повернення коштів та здійснення оплати за їх користування, визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями не виконав.

Внаслідок чого станом на 13 лютого 2020 року існує заборгованість 152 382, 20 грн., з яких: 45 002,99 грн. неповернута сума кредиту, 107 379,21 грн. - нараховані та не сплачені відсотки за користування коштами.

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 382,20 грн. та судовий збір 2285,73 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року ухвалено:

«Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 152 382,20 грн. (сто двадцять дві тисячі триста вісімдесят дві гривні та двадцять копійок).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» судовий збір у розмірі 2285,73 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень та сімдесят три копійки)».

23.06.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити. Обгрунтовуючи заперечення щодо позову зазначив, що на адресу відповідача не надходило жодного листа від АТ «КРЕДОБАНК», зокрема, і повідомлення про відступлення права вимоги за договором від 07.04.2016 року (вих.. № 20-34025- 678/18 від 13.08.2018 року). Позивачем не зазначено підстави нарахування такого розміру заборгованості (як за основним боргом, так і за відсотками), Позивачем не вказано за якими відсотковими ставками здійснено такий розрахунок та належним чином не обґрунтовано нормативно-правову підставу виникнення такої заборгованості.

Розрахунок наданий позивачем містить у собі наявність нарахувань заборгованості за основним боргом та відсотками починаючи з серпня 2018 року - тобто після закінчення строку дії кредитного ліміту за Договором від 07.04.2016 року, у період укладення між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» та Позивачем Договору про відступлення прав вимоги від 10.08.2018 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного Договором строку кредитування.

З огляду на те, що будь-яких конкретних фінансових операцій за кредитною карткою № НОМЕР_1 не здійснювась, представник відповідача зазначає на необґрунтованість позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

14.07.2020 року представником відповідача адвокатом Мацко Максимом Анатолійовичем подано до суду заяву про перегляд заочного рішення.

У даній заяві представник заперечуючи проти позову зазначив наступне. 07 квітня 2016 року між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» було укладено Договір про надання кредитної картки № 801208, умови якого передбачали можливість Відповідача отримувати банківські послуги відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування, а саме - мати доступ/ використовувати кредитний ліміт до Рахунку на умовах банківського продукту «Кредитна картка транзакційна». Водночас, відповідно до положення п. 2.4 Договору від 07.04.2016 року, згідно якого передбачено строк дії кредитного ліміту - до 06.04.2017 року.

Разом з тим, Відповідач не заперечує і факт одержання ним 07.04.2016 року - відповідної кредитної картки № 801208, інформація про що надана Позивачем.

При цьому, Відповідач просить суд звернути увагу на ту обставину, що сам по собі факт укладення Договору від 07.04.2016 року, а так само - факт одержання Відповідачем кредитної картки № 801208, не може бути безумовною правовою підставою для нарахування будь-якої заборгованості та заявлення будь-яких матеріальних/ майнових претензій до стягнення, зокрема, на загальну суму у розмірі - 152 382 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дві гривні) 20 коп., у тому числі, з огляду на відсутність проведення будь-яких операцій по використанню кредитних коштів (кредитного ліміту).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2020 року у цивільній справі №369/2637/20 скасоване та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2022 замінено позивача у цивільній справі №369/2637/20 за позовом АТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».

У судове засідання 12.12.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник позивача направив на електронну пошту суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Однак, зважаючи на те, що клопотання про відкладення розгляду справи представником позивача були подані на судові засідання призначені 17.08.2022, 20.10.2022 року та відповідно на судове засідання призначене 12.12.2022 а тому, у зв`язку з необхідністю дотримання строків розгляду цивільної справи, неодноразовість відкладень розгляду справи за клопотаннями представника позивача та з огляду на те, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» є юридичною особою, та забезпечений уповноваженими особами, які наділені правом представництва в суді, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без участі учасників процесу. Окрім того, учасники справи мали змогу викласти будь-які заперечення чи пояснення у письмовому вигляді.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.08.2018 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону) проведених відповідно до стате1 6, 512, 627 Цивільного кодексу та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», від імені якого діяла Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» та Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» , змінено назву на Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», уклали договір про відступлення прав вимоги.

Згідно Договору відступлення позивач набув право вимоги до позичальників межах та обсязі та визначених сторонами і договором, зокрема і до ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Додатку до Договору про відступлення прав.

В дотримання п. 3 Договору відступлення позивач надіслав повідомлення про відступлення прав вимоги за договором, зокрема і ОСОБА_1 13 серпня 2018 року за № 20-34025-678/18, про відступлення права вимоги по кредитному договору та набуття позивачем вимоги по Договору про надання кредитної картки № 801208 від 07.04.2016, з усіма наступними змінами та доповненнями.

Згідно кредитного договору укладеного 07 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ФІДОБАНК». правонаступником якого є АТ «Кредобанк», яким на положеннях та умовах встановлених Кредитним договором надано позичальнику кредит. За користування яким відповідач зобов`язався сплачувати проценти в розмірі та на умовах визначених кредитним договором та комісії згідно Загальних умов кредитуваня.

Кошти видано шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, п. 1 кредитного договору. Кредитором зобов`язання щодо видачі коштів виконав в повному розмірі.

Однак позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором, щодо повернення коштів та здійснення оплати за їх користування, визначені кредитним договором з усіма наступними змінами та доповненнями не виконав.

Внаслідок чого станом на 13 лютого 2020 року існує заборгованість 152 382, 20 грн., з яких: 45 002,99 грн. неповернута сума кредиту, 107 379,21 грн. - нараховані та не сплачені відсотки за користування коштами.

Відповідно до п. 2.5, п.2.6, п.2.7 Договору про надання кредитної карти за користування кредитним лімітом нараховується Процентна ставка 1 та складає; 48.0000 (сорок вісім) процентів річних. За користування Кредитним лімітом в разі наявності простроченої заборгованості щодо повернення кредитних коштів (Кредитного ліміту) чи його частини, на таку прострочену заборгованість за основним бортом (без врахування процентів) нараховується Процентна ставка 2 та складає 78.0000 (сімдесят вісім) процентів річних. За користування коштами у Пільговий період кредитування, встановлюється Процентна ставка у розмірі 0,00001% (нуль цілих одна /стотисячна) процентів річних.

Згідно з п.2.8, п.2.9, п. Комісія за обслуговування кредитного ліміту: 0.00 відсотків від суми встановленого кредитного ліміту. Розмір платежу за Кредитним лімітом складає суму, яка складає 10.00 % (десять відсотків) від суми основної заборгованості за Кредитним лімітом. У разі, якщо сума Мінімального платежу» розрахованого у відповідності до умов Договору становить менше ніж 50 грн. то розмір платежу за Кредитним лімітом буде дорівнювати різниці між 50 грн., та сумою -платежів, визначених в п.2.10.2-2.10.6 цієї Заяві.

Відповідно до п.2.10. Договору, погашення Кредитного ліміту здійснюється Клієнтом протягом Платіжного періоду шляхом поповнення Рахунку в сумі Мінімального платежу за Кредитним лімітом, що розрахований в поточний Білінг по Кредитним лімітам, а також за-наявності непогашених -Мінімальних платежів за попередні періоди. Клієнт зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Рахунку в сумі Мінімального платежу. Розмір Мінімального платежу формується у відповідності до положень Умов ти включає-в себе:

2.10.1 розмір платежу за Кредитним лімітом, передбачений Заявою.

2.10.2 проценти за користування-Кредитним лімітом, що нараховані за Розрахунковий період;

2 10.3 прострочена заборгованість та Кредитним лімітом (за наявності);

2.10.4 прострочена заборгованість зі сплати процентів (за наявності);

2.10.5 комісії (за наявності);

2.10.6. штрафи (за наявності).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною1статті 638 ЦК Українивизначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістомчастин 1 та 2 статті 1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зістатті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідностатті 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до часини 1 статті 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно частини 1статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2статті 77 ЦПК України.

Згідно із частиною 1статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що тлумачення статті 516, частини 2 статті517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , не виконував передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, і відповідно має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 549, 551, 625, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» заборгованість за Договором про надання кредитної картки у розмірі 152 382,20 грн. (сто п`ятдесят дві тисячі триста вісімдесят дві грн.. 20 коп.).

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» судовий збір у розмірі 2285,73 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять гривень та сімдесят три копійки).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: Дубас Т.В.