Номер провадження: 22-ц/813/3215/22
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням, згідно із якого просить суд визнати правовідносини між ним та ПАТ «МТБ Банк» за Кредитним договором та додатковою угодою №4 від 04.06.2008 до Договору про обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 припиненими з 03.04.2018.

Позов обґрунтований тим, що 23 січня 2003 року між Акціонерним Комерційним Банком «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі відповідач) та ОСОБА_1 (далі позивач) укладено договір обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 із Додатковими угодами №1 від 13.02.2003, №2 від 13.02.2004, №3 від 19.04.2005, ;3 від 11.02.2006, №1 від 16.11.2007, №4 від 04.06.2008, з Додатком №1 (Правила користування платіжною карткою), Додатком №2 (Тарифи ОАО «МТБ» на послуги, які надаються фізичним особам), Додатком №3 (розписка попередження про Інтернет транзакції), Додатком (анкета-заява про надання кредитного ліміту) (далі Договір). Позивач стверджує в позові, що під час користування карткою валютних коштів Позивач не отримував, а отримував лише гривневі еквіваленти через банкомати та під час розрахунків. В порушення умов Договору позивач своєчасно не виконав зобов`язання за кредитом, в тому числі по своєчасному погашенню заборгованості за овердрафтом та своєчасній сплаті заборгованості. 02.07.2012 Приморським районним судом м. Одеса по справі №2-4353/11 винесено рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за Додатковою Угодою №4 від 04.06.2008 до Договору на обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 в розмірі 73 111,74 грн. Позивач зазначає в позові, що у виконавчому листі, який був виданий банку по вищевказаній справі зазначено про стягнення з нього (Позивача) заборгованості у розмірі 73 111,74 грн., що еквіваленті по курсу НБУ (7,9877 грн. за 1 дол. США) станом на 14.02.2021 складає 9153,04 дол. США. Позивачем повністю виконано обов`язок перед ПАТ «МТБ» Банк та погашено заборгованість по кредиту згідно із Додатковою угодою №4 від 04.06.2008 до Договору про обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 в розмірі 73 111,74 грн. Позивач стверджує, що станом на 03.11.2020 усі свої зобов`язання перед ПАТ «МТБ» Банк ним виконані, у зв`язку із добровільним виконанням зобов`язань під час примусового стягнення, а тому договір є виконаним на підставі ст.ст.559, 598 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК), та зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.559 ЦК України). Позивач стверджує, що Відповідач має намір повторно стягнути з нього вже сплачений борг передбачений Додатковою угодою №4 від 04.06.2008 Договору №1184 в розмірі 73 111,74 грн., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

У відзиві на позов представник відповідача 16.03.2021р. просив суд в задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 02.07.2012 року по справі №2-4353/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» стягнуто заборгованість у розмірі 73 111,74 гривні, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 14.02.2021р. складає 9153,04 дол.США. 01.11.2017р. відкрито виконавче провадження №54974699 з примусового виконання виконавчого листа №2-4353/11, виданого Приморським районним судом м. Одеса. 03.04.2018р. ОСОБА_1 сплатив на рахунок ПАТ «МТБ Банк» грошову суму у розмірі 73 111,74 грн. Відповідач вказував у відзиві, що сплачена боржником сума лише частково виконала рішення суду. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням задоволений повністю. Визнано правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «МТБ Банк» за Кредитним договором та додатковою угодою №4 від 04.06.2008р. до Договору про обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003р. припиненими з 03.04.2018р. Стягнено з Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (ЄДРПОУ ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн..

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ПАТ «МТБ Банк» просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов помилкового висновку по суті спору. Зокрема, апелянт посилається на те, що 06.03.2019р. постановою Одеського апеляційного суду в рамках справи № 2-4353/11 була скасована ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 та постановлена нова ухвала, якою заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-4353/11 таким, що не підлягає виконанню була залишена без задоволення. При цьому апеляційний суд встановив факт, що відповідно до додаткової угоди № 4 від 04.08.2008р. до договору на обслуговування міжнародної платіжної картки Банк надав позичальнику кредит у вигляді санкціонованого овердрафту в сумі 8000 доларів США, тобто кредит був наданий в іноземній валюті, стягнення коштів має відбуватися саме в іноземній валюті. Тому апелянт вказує, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 в справі № 2-4353/11 не виконано в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу.

12 серпня 2021 представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу. Представник позивача, посилаючись на обставини справи зазначила, що банк просив стягнути заборгованість в національній валюті, в резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 в справі № 2-4353/11 заборгованість стягнута в гривнях, а тому зобов`язання має виконуватися саме в гривні.

Витребувані судом апеляційної інстанції матеріали.

В процесі розгляду апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги та правильного вирішення справи по суті спору витребовувались матеріали цивільних справи:

- №2-4353/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- №522/6541/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- №522/22519/20 за скаргою ОСОБА_1 на постанову, дії або бездіяльність приватного виконавця Колечко Дмитра Миколайовича, стягувач: Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»;

- №522/7843/21 за позовом Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних.

15 грудня 2021 року ухвалою Одеського апеляційного суду були витребувані у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича належним чином засвідчені копії матеріалів ВП №63022518 щодо виконання виконавчого листа № 2-4353/11.

04 січня 2022 року скаржник подав письмові пояснення по справі, в яких зазначив доводи по суті справі аналогічні доводам апеляційної скарги.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 16 листопада 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

15 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

14 листопада 2022 року представник ПАТ «МТБ Банк» на електронну пошту апеляційного суду направила заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з введенням воєнного стану, неможливістю прибуття представника скаржника до суду для прийняття участі в справі.

Розглянувши заяву ПАТ «МТБ Банк» про відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Таким чином, поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю сторін у справі.

Судом апеляційної інстанції у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 28 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі матеріалів справи №2-4353/11 встановлено, що 21 січня 2003 року між АКБ «Морський транспортний банк», правонаступником всіх правах та зобов`язань якого є ПАТ «МТБ БАНК», та ОСОБА_1 укладено договір на обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 із наступними додатковими угодами від 13 лютого 2003 року №1, від 13 лютого 2004 року №2, від 19 квітня 2005 року №3, від 11 лютого 2006 року №4, від 16 листопада 2007 року №1, від 04 червня 2008 року №4, з додатком №1 (правила користування платіжною карткою), додатком №2 (тарифи ВАТ «МТБ» на послуги, які надаються фізичним особам), додатком №3 (розписка-попередження про Інтернет-транзакції), додатком (анкета-заява на надання кредитного ліміту).

23 лютого 2010 року ПАТ «МТБ БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В процесі розгляду справи позивач подав заяву про зменшення позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2050/OF від 03.08.2006р. на загальну суму 219 878,81 грн, а також заборгованість за додатковою угодою № 4 від 04.06.2008р. про надання санкціонованого овердрафту на загальну суму 73 111, 74 грн (т. 1 а.с. 144-147 справи № 2-4353/11).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року у справі №2-4353/11 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за додатковою угодою від 04 червня 2008 року №4 до договору на обслуговування міжнародної платіжної картки від 21 січня 2003 року №1184 у розмірі 73 111,74 грн, що в еквіваленті за курсом НБУ (7,9877 грн за 1 дол. США) станом на 14 лютого 2012 року становить 9 153,04 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 49 932,95 грн, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 6 251,23 дол. США; заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 23 178,79 грн, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 2 901,81 дол. США.

Рішенням Апеляційного суду Одеського області від 04 червня 2013 року вказане рішення було залишено без змін в частині стягнення заборгованості за додатковою угодою № 4 від 04.06.2008 в сумі 73 111, 74 грн.

03 квітня 2018 року відповідачем у повному обсязі виконано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року у справі №2-4353/11 шляхом сплати 73 111,74 грн на рахунок ПАТ «МТБ БАНК», що підтверджується квитанцією від 03 квітня 2018 року №QS91709101. Вказані обставини встановлені постановою Верховного суду від 21.10.2020р. в справі № 522/6541/18 та підтверджувались сторонами в процесі розгляду справи.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Крім того, висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 (постанова ВП ВС від 16.01.2019 в справі № 373/2054/16-ц).

З вище наведеного вбачається, що визначення судом стягнення заборгованості у відповідній валюті здійснюється з врахуванням заявлених позовних вимог та обставин конкретної справи. Тобто, суд ухвалює рішення про стягнення заборгованості в тій валюті, в якій позивачем були заявлені позовні вимоги. При цьому, якщо позивач в своєму позові в прохальній частині визначить заборгованість в іноземній валюті, суд може стягнути заборгованість в заявленій позивачем валюті. Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що примусове виконання здійснюється в тій валюті, яка визначена в резолютивній частині рішення.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні (постанова ВП ВС від 04.07.2018 в справі № 761/12665/14-ц).

Як було вище зазначено, за обставинами даної справи ПАТ «МТБ БАНК» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 та просили стягнути заборгованість з останнього за додатковою угодою № 4 в національній валюті - гривні, а саме в сумі 73 111, 74 грн.

В резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року зазначено, що позовні вимоги банку в цій частині задоволені та стягнуто з відповідача заборгованість в гривні в сумі 73 111, 74 грн.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 в цій частині було залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції та є чинним на теперішній час. В частині визначення суми заборгованості в національній валюті, яка стягується з відповідача, рішення не оскаржувалось.

03 квітня 2018 року відповідачем у повному обсязі виконано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року у справі №2-4353/11 шляхом сплати 73 111,74 грн на рахунок ПАТ «МТБ БАНК», що підтверджується квитанцією від 03 квітня 2018 року №QS91709101.

Тобто, заборгованість, визначена Банком в позовних вимогах та в резолютивній частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2012р. була сплачена ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ БАНК». Отже, зобов`язання було виконане в повному обсязі. З огляду на вказане, позовні вимоги ОСОБА_1 дійсно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то посилання скаржника на постанову Одеського апеляційного суду від 06.03.2019р., якою було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відхиляються апеляційним судом, оскільки в рамках зазначеної справи вирішувалось процедурне питання, яке стосується стадії виконання судового рішення в справі № 2-4353/11, а тому з врахуванням предмету судового дослідження, висновки щодо природи, обсягу зобов`язання, не можуть створювати преюдицій для інших процесів навіть між тими ж сторонами.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк