Справа № 529/1360/22
Провадження № 2/529/553/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря Маліноги В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Розпорядженням Верховного суду від 14.03.2022 р. N 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ Золочівського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області.

25.11.2022 до Диканського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем 19.07.2003 року зареєстрували шлюб від якого мають спільну дитину малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_1 , але сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на нього, а також відсутність взаємоповаги у зв`язку з чим виникали постійні сварки. Відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство не ведеться. З огляду на вказане позивач просить суд розірвати шлюб між ними.

30.11.2022 ухвалою судді справу прийнято до провадження, відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, але на адресу суду надіслала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. При цьому у заяві вказала, що свої заявлені вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, вказав, що вимоги позивача визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до вказаних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Сторони 19.07.2003 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 50, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного проживання у цьому шлюбі сторони мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на нього, шлюбні стосунки вони довгий час не підтримують, відновлювати їх позивач наміру і бажання не має. Спільне господарство не ведуть.

Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно із ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої доньки, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат у справі та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі не було предметом судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 50.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Головуючий: В.Г. Пашнєв