Ухвала

Іменем України

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 337/3413/17

провадження № 61-12754ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року у складі судді Салтан Л. Г. та ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 02 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Крилової О. В., Бєлки В. Ю., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелиха Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП» (далі - ТОВ «РОЯЛГРУП»), Державного реєстратора Пелиха В. В., Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Решта свідків за викликами суду не з`явились.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на допиті інших свідків та заявив клопотання про повторний допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року відкладено розгляд справи на 20 грудня 2022 року об 9 год 30 хв та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок UA0001205, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26316700, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172 суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків, у розмірі

1 739 грн, надавши суду докази на підтвердження внесення коштів у строк до 03 грудня 2022 року.

Постановлено, що питання щодо виклику свідків у судове засідання на 20 грудня 2022 року об 09 год 30 хв необхідно вирішити після забезпечення ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із викликом свідків.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що згідно з частиною третьою статті 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідків та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів.

Враховуючи, те що ОСОБА_1 , який заявив відповідне клопотання, суму судових витрат на депозитний рахунок не вносив взагалі, наразі фінансування поштових витрат у суді не дозволяє викликати свідків у цивільній справі за клопотанням сторін (інші засоби зв`язку зі свідками суду не повідомлені), явка свідків ОСОБА_1 до судового зсідання не забезпечується (відмовляється від отримання судових повісток для вручення свідкам), за викликом суду свідків у судові засідання для допиту з`явилося лише сім свідків, які були допитані, тому з метою недопущення зволікання розгляду справи місцевий суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду визначену суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків, у розмірі 1 739 грн, виходячи із кількості свідків, що підлягають виклику у судове засідання року та вартості поштових послуг однієї одиниці поштового відправлення, яка становить 47 грн, у строк не пізніше 03 грудня 2022 року, з урахуванням часу можливості здійснення поштових відправлень судових повісток на ім`я свідків у наступне судове засідання.

Ухвала місцевого суду оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя

від 21 листопада 2022 року про зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суму судових витрат, пов`язану з викликом свідків у цій справі - повернуто скаржнику.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд вказав про те, що ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року не може бути оскаржена окремо від рішення щодо суті спору.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року, в якій просить скасувати вказані судові рішення.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що місцевим судом здійснено помилковий висновок про можливість покладення на нього витрат, пов`язаних із викликом свідків.

Також заявником подано заяву про його звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Щодо заяви про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

ОСОБА_1 у заяві про звільнення від сплати судового збору навів обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, а також подав до суду відповідні докази, зокрема довідку ДФС України, з якої вбачається відсутність доходів у останнього за період з І кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року, у зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити подану заяву.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і беручи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за справедливе звільнити заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Щодо оскарження ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року

Однією із основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За правилами пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року не була предметом перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження, у частині оскарження ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року

За правилами пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Вирішуючи питання щодо можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про забезпечення судових витрат, колегія суддів виходить із того, що будь-яка ухвала суду може бути переглянута в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку така ухвала як ухвала про забезпечення судових витрат відсутня.

Частиною другою статті 353 ЦПК України передбачено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про забезпечення судових витратне могла бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду щодо суті спору й окремо від цього рішення. Оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду щодо суті спору.

Схожі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 509/2803/19 (провадження № 61-18656св20).

Суд апеляційної інстанції, повертаючи заявнику апеляційну скаргу, правильно вказав на те, що ухвала Хортицького районного суду

м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року не підлягає оскарженню окремо від рішення суду по суті спору.

Зі змісту касаційної скарги та ухвали апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність оскарженого судового рішення, зводяться до незгоди заявника із висновками суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, то у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої, четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 02 грудня 2022 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2022 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду

від 02 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк», про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЯЛГРУП», Державного реєстратора Пелих Віталія Віталійовича, Виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - АКІБ «УкрСиббанк» про розподіл спільно набутого майна подружжя та визнання права власності на майно; за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна особистою приватною власністю, - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська