КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 759/9843/22

номер провадження 22-ц/824/10532/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року /суддя Твердохліб Ю.О./

у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановлення даних про його батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Російської Федерації.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року заяву залишено без задоволення./а.с. 17-21/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, зокрема не звернуто увагу на те, що заявники перебувають у непідконтрольному Україні Криму, не можуть виїхати до органів ДРАЦС для реєстрації дитини, як і направити оригінали медичних документів поштою. Наголошував щодо застосування практики Європейського суду з прав людини щодо застосування доказів в частині щодо недійсності актів, які видані владою не визнаною на міжнародному рівні державного утворення, оскільки визнання недійсними таких документів порушує права мешканців такої території.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, апелянт в апеляційній скарзі клопотав про розгляд справи за їх відсутності, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту № НОМЕР_1 від 12.02.2019 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Севастополь, Україна, яка є громадянкою України, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

З копії паспорта № НОМЕР_2 вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином Російської Федерації (а.с.9-10).

Згідно виписного епікризу (із акушерського стаціонару), яке видано 14.09.2020 року «ГБУЗ РК РКБ им. Н.А.Семашко» вбачається, що « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19 год. 35 хв. народила дитину - хлопчика, вагою 3640 грамів, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12).

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 01.08.2020 року відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАГС м. Севастополя, ОСОБА_2 , громадянин російської федерації, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Димитрівград, Ул`яновської області, та ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Севастополі, 01.08.2020 року зареєстрували шлюб за актовим записом № 1, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11).

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29.09.2020 року відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАГС м. Севастополя, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина - ОСОБА_4 в місті Сімферополь Республіки Крим, актовий запис № 4, батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , громадянин російської федерації, мати - ОСОБА_1 , громадянка російської федерації (а.с.13).

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у місті Сімферополь АР Крим Україна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі свого представника - адвоката Корнієнка А.А., зазначали, що в них відсутній документ про народження дитини, який виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати народження дитини компетентними органами держави Україна.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами

ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України, про те, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Суд першої інстанції звертав увагу на те, що згідно доданих до заяви ксерокопій паспортів, заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, ОСОБА_2 громадянин Російської Федерації. В той же час в ксерокопіях свідоцтв про укладення шлюбу та народження дитини зазначено, що вони є громадянами Російської Федерації.

Аналізуючи вищезазначене, суд першої інстанції вважав доведеним факт народження дитини на тимчасово окупованій території, однак, дійшов висновків, що позбавлений можливості встановити даний факт, а також встановити відомості про батьків, оскільки відомості, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в документах, доданих до заяви.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження.

Із матеріалів справи не вбачається, щоб заявники зверталися з питанням державної реєстрації народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану з будь-яким документом із вищенаведеного переліку. Неможливість же подання таких документів до компетентного органу державної реєстрації актів цивільного стану заявниками у заяві про встановлення факту народження дитини не обґрунтована.

Отже, заявниками у заяві про встановлення факту народження дитини не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати народження дитини за умови подання органу державної реєстрації актів цивільного стану оригіналу відповідного медичного документу, навіть виданого органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» мають бути прийняті відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, як документи, що підтверджують факт народження дитини.

Вказані обставини свідчать про те, що заявники мають можливість зареєструвати народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію народження дитини та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

За змістом частин 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами від 21.04.2022 року, які набрали чинності 07.05.2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів, які підтверджують факт народження і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію народження дитини.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Разом із тим, поставивши під сумнів відповідність поданих копій доказів оригіналам, суд першої інстанції не дотримався процесуального обов`язку, передбаченого ч. 6 ст. 95 ЦПК України, і не зажадав від заявників або їх представника оригінали письмових доказів.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно усунувся від встановлення обставин, на які заявники посилалися у своїй заяві про встановлення факту народження, та відмовив в задоволенні заяви з формальних підстав.

Встановлюючи обставини справи, апеляційний суд вказує, що згідно копії паспорту № НОМЕР_1 від 12.02.2019 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Севастополь, Україна, яка є громадянкою України, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

З копії паспорта № НОМЕР_2 вбачається, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином Російської Федерації (а.с.9-10).

Згідно виписного епікризу (із акушерського стаціонару), яке видано 14.09.2020 року «ГБУЗ РК РКБ им. Н.А.Семашко» вбачається, що « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_4 о 19 год. 35 хв. народила дитину - хлопчика, вагою 3640 грамів, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12).

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29.09.2020 року відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополя Управління РАГС м. Севастополя, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина - ОСОБА_4 в місті Сімферополь Республіки Крим, актовий запис № 4, батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.13).

Апеляційний суд доходить висновків, що вказаних даних для встановлення факту народження дитини достатньо.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до ч. 1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozеr v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Апеляційний суд також враховує, що згідно ст. 7 Конвенції про права дитини дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, апеляційний суд приймає надані заявниками докази як належні та допустимі.

Таким чином, оскільки законодавством визначено процедуру державної реєстрації народження дитини шляхом звернення до суду і заявниками доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження дитини знайшла своє підтвердження під час апеляційного перегляду та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2022 року - скасувати, задовольнивши вимоги заяви.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Російської Федерації.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: