справа № 208/886/14-ц
№ провадження 2-п/208/17/22
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

Секретар судового засідання Задьори В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області заяву представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Федоренко Романа Вікторовича про перегляд заочного рішення за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором», -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебувала справа № 208/886/14 за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2014 року позов ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» задоволено повністю.

18 вересня 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Федоренко Романа Вікторовича про перегляд заочного рішення від 29 липня 2014 року за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

В обґрунтування заяви зазначив наступне: заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.07.2014 року позов ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» задоволено повністю. Згідно до змісту зазначеного рішення відповідачі про дату, час та місце судових засідань повідомлені належним чином, в судові засідання не прибували. Однак, жоден з відповідачів жодного повідомлення про виклик в судове засідання не отримував та були не обізнані про існування позову ПАТ «Комерційний Банк «Надра». По номеру справи відповідачі в Єдиному реєстрі судових рішень віднайшли зазначене вище заочне рішення суду, оригінал якого, до речі не отримували. Таким чином неявка відповідачів є поважною.

Тобто, відповідачем вчасно не отримано судової повістки, що й стало причиною неподання до суду відзиву на позовну заяву та інших документів що мають істотне значення для об`єктивного та правильного вирішення спору та участі у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення -завчасно. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу.

Оскільки рішення було обґрунтоване лише на вимогах та доводах позивача, то в такому разі має місце порушення прав сторони по справі і тому можливо говорити про неповноту судового рішення та підстави для його скасування.

Заявник вважає, що є всі законні підстави для скасування заочного рішення, так як Відповідач не мав змоги надати заперечення по справі, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення суду не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості, що є підставою для його скасування із передачею справи до розгляду в загальному порядку.

18 вересня 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла заява представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Федоренко Романа Вікторовича про перегляд заочного рішення від 29 липня 2014 року за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

В судове засідання призначене на 10 січня 2022 року сторони не з`явились, про дату місце та час розгляду справи були повідомлені згідно діючого законодавства.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та/або не повідомив про причини неявки. А також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, враховуючи те, що заявник посилається на неповноту з`ясування всіх обставин справи, приходить до наступного висновку.

За приписами ч. 3 ст.284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поважності пропуску строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду заявник вказав, що оскільки заочне рішення відповідачем не отримувалося, а було виявлено в реєстрі судових рішень на сайті ttps://reyestr.court.gov.ua/, тому є підстави для поновлення пропущеного строку, хоча в заяві не вказує дату коли це відбулося.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» ухвалено 29.07.2014 року (а.с.57-59), а направлено відповідачам на відому суду адресу їх реєстрації (а.с. 60) таким чином відповідачі отримали заочне рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення подана 18.09.2020 року із порушенням встановленого процесуального строку.

Представник відповідачів, хоч і просить поновити строк на подання заяви, проте не наводить жодної об`єктивної причини, яка б перешкоджала подати заяву у встановлені строки.

Відповідно до п.46 рішення від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами («Рябих проти Росії», заява № 52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у пункті 47 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 03 квітня 2008 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до висновку наведений у п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 справа № 214/5505/16 у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Відтак, оскільки відповідачем пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, відсутності підстав для його поновлення, це є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд.

Окрім того, враховуючи, що суд розглянув заяву відповідача про перегляд заочного рішення, слід дати оцінку й доводам заяви про перегляд.

Також в матеріалах справи є Заява відповідача ОСОБА_2 про відкладення судового засідання (а.с.42) вказує що відповідачам відомо про перебування в провадження справи за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором».

В матеріалах справи є рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33, 35, 37, 39, 40, 41, 46, 47, 49, 53, 54, 55), що підтверджує неодноразове сповіщення відповідачів про розгляд справи за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» та нехтування останніми своїми правами та обов`язками.

Крім того, заявником не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність поданої заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення, а відповідно про відмову у їх задоволенні.

З урахуванням викладеного, суд роз`яснює стороні відповідача про те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідності до приписів частина четверта статті 287 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.259, 284-288 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяви представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Федоренко Романа Вікторовича про перегляд заочного рішення за позовом ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за кредитним договором» - залишити без задоволення.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Івченко Т. П.