Справа № 127/8027/22
Провадження № 2/127/1017/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі положень ст. 180-182 СК України. Свій позов мотивувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітня є громадянкою України, проживає разом з позивачкою за місцем її реєстрації та фактичного поживання в Україні. Також разом з нею проживають троє дітей від шлюбу з ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_5 , 1999 року народження, ОСОБА_6 , 2001 року народження, та ОСОБА_7 , 2006 року народження. Позивач зазначає, що відповідач з дня народження їх спільної доньки витрачав кошти на її утримання, іноді купував необхідні речі, пізніше сплачував за її перебування в садочку, однак, останнім часом коштів на утримання дитини не надає, бажає, щоб донька мешкала в Польщі, а позивачка залишилась в Україні. Позивачка вказує, що відповідач є співвласником приватних фірм, має стабільний дохід, інших дітей на утримані не має, істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем батьківських обов`язків, немає, а тому має можливість матеріально утримувати дитину. За таких обставин позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 травня 2022 року було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб, надіслано звернення до компетентного органу Республіки Польща із судовим дорученням про надання правової допомоги та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду на судове дорученням про надання правової допомоги.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. При цьому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Валбжих Республіка Польща народилась ОСОБА_3 , батьками якої є він та позивачка. Шлюб між сторонами зареєстрований не був. ОСОБА_3 присвоєно номер НОМЕР_1 та видано паспорт громадянина Республіки Польща, серії НОМЕР_2 код НОМЕР_3 , орган, що видав Воєвода Нижньосілезький /4/, дата видачі 27 червня 2019 року. Крім того, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач зазначає, що 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 разом з донькою поїхала до України. Після прибуття в Україну позивачка прийняла рішення не повертатись до Республіки Польща та постійно проживати з донькою в Україні, хоча згоди на переїзд дитини на постійне проживання відповідач не надавав. Відповідач неодноразово пропонував позивачці повернутись разом з донькою до Республіки Польща, однак, позивачка категорично відмовилась, а тому він 19 квітня 2022 року звернувся до Міністерства юстиції України із заявою про сприяння поверненню дитини, так як позивачка незаконно утримує їхню доньку в Україні, чим порушує його право як батька на спілкування, опіку та піклування відповідно до законодавства Республіки Польща. Наразі в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним утримання дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання. Крім того, відповідач вказує, що донька зарахована до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради», який знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул. Олександра Довженка, 3-А, та розміщений поряд з «Будинком офіцерів», який зазнав обстрілів, внаслідок чого були пораненні і загиблі, що свідчить, що дії позивачки суперечать Конвенції про права дитини, як такі, що не відповідають якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та не забезпечують дитині захист та піклування. Крім того вказує, що позивачка не надала суду жодного доказу, які враховуються під час визначення розмірі аліментів та передбачені ст. 182 СК України. Також відповідач звертає увагу, що позивачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Правом подання відповіді на відзив позивачка не скористалася.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 грудня 2022 року суд поновив провадження.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що сторони в справі ОСОБА_1 , громадянка України, та ОСОБА_8 , громадянин Республіки Польща, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась м. Валбжих, Республіка Польща, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 березня 2019 року, виданим Нижньосілезьким воєводством, Відділ реєстрації актів цивільного стану в м. Валбжих, номер актового запису 0265011/00/АU/2019/618501(а.с.7-8).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрований не був.

Малолітній ОСОБА_3 присвоєно номер НОМЕР_1 та видано паспорт громадянина Республіки Польща, серії НОМЕР_2 код НОМЕР_3 , орган, що видав Воєвода Нижньосілезький /4/, дата видачі 27 червня 2019 року, що підтверджується паспортом громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_2 код НОМЕР_3 та повідомленням про надання PESEL Управління Державної реєстрації актів цивільного стану у Валбжиху від 26 березня 2019 року (а.с.48-53).

Крім того, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Бургомістра міста Свебодзіце від 10 травня 2022 року, а.с.54-55).

При цьому, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданим 07 жовтня 2021 року та довідкою № 0512-000001471 про реєстрацію особи громадянином України від 10 вересня 2021 року (а.с.9, 11).

Позивач ОСОБА_1 , 1981 року народження, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується довідкою КК «Ясний» від 08 квітня 2022 року за № 145. Спільно з ОСОБА_1 проживають: ОСОБА_9 , 1999 року народження, ОСОБА_10 , 2001 року народження, ОСОБА_11 , 2006 року народження, та ОСОБА_3 , 2019 року народження (а.с.12).

Факт реєстрації ОСОБА_1 за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 11 квітня 2022 року № 16973 (а.с.13).

З довідки Комунального закладу «Дошкільного навчального закладу №23 Вінницької міської ради» від 05 травня 2022 року № 05-01-31/101 слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахована до даного дошкільного навчального закладу з 15 листопада 2021 року по теперішній час (а.с.60).

Відповідач проживає окремо, доказів надання допомоги на утримання дитини матеріали справи не містять. Наразі відповідач бажає вирішити спір в судовому порядку щодо повернення дитини до її місця проживання в Республіці Польщі.

Між сторонами виникли правовідносини в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Відповідно до ст.20 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3941-XII, якщо відповідно до положень цього Договору порушення справи належить до компетенції органів обох Договірних Сторін, а клопотання про порушення справи подано до органу однієї з них, то компетенція органу іншої Договірної Сторони виключається.

Відповідно до ст. 28 цього Договору в правових стосунках між батьками і дітьми, в тому числі аліментних обов`язках батьків застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина.

Встановлення і оспорювання походження дитини від певної особи регулюється законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є мати дитини в момент народження дитини. Але достатнім є дотримання форми визнання дитини, що передбачена законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої визнання має бути або було здійснене.

В справах, зазначених в пунктах 1 і 2, компетентними є органи тієї Договірної Сторони, громадянином якої є дитина, а також органи тієї Договірної Сторони, на території якої дитина має місце проживання.

Як зазначалось вище, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , громадянка України, та ОСОБА_8 , громадянин Республіки Польща.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України про, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , довідкою № 0512-000001471 про реєстрацію особи громадянином України від 10 вересня 2021 року. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані та проживають на території України та позивач звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про стягнення аліментів.

Отже з урахуванням вищезазначених норм міжнародного договору та з урахуванням того, що дитина є громадянином України та постійно проживає на території України, позивач - мати також постійно проживає на території України, а тому справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області, а до правовідносин зі стягнення аліментів підлягає застосуванню законодавство України.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день ухвалення рішення суду виповнилося 3 роки.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів).

Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що батьки зобов`язані утримувати дитину і такий обов`язок є обов`язком батьків в рівній мірі. Дитина, проживаючи з матір`ю, потребує утримання. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст.182 СК України.

Суд звертає увагу, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини, однак, слід зазначити, що утримання дитини пов`язане з щоденним витратами по її утриманню та вихованню і не може бути пов`язане з проміжком часу, який необхідний для врегулювання спору в судовому порядку щодо місця проживання дитини, при тому, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. До того ж вирішення цієї справи про стягнення аліментів не є обставиною для визначення місця проживання дитини надалі.

При цьому суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішення законної сили, яким присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають, зокрема на їх припинення, сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати звільнення від них.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачка чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною, не надає можливості зустрітися з донькою, а також те, що відвідування дитиною дитячого садочку, який розміщений поряд з будинком, який зазнав обстрілів, суперечать інтересам дитини, то вказані обставини не є предметом розгляду даної справи.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на право, визначене ст.186 СК України, щодо здійснення контролю за цільовим використання коштів.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 18 квітня 2022 року.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 992,40 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 181-183, 191 СК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року № 3941-XII, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер (PESEL) НОМЕР_6 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше на дитину 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 квітня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер (PESEL) НОМЕР_6 , на користь держави 992,40 грн судового збору.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер (PESEL) НОМЕР_6 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: