Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 грудня 2022 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

з участю секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 11 листопада 2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ОСОБА_1 ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 гривень. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. ОСОБА_1 свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав, у зв`язку з чим станом на 20 липня 2021 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 73107,07 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 24600 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом 48507,07 гривень. Зважаючи на зазначене, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 73107,07 гривень заборгованості за кредитним договором № б/н від 11 листопада 2010 року та судовий збір, сплачений при поданні позову.

В судове засідання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свого представника не направили, проте подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за відсутності представника банку, позовні вимоги підтримують із зазначених у заяві підстав, просять позов задовольнити повністю. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-сайті Судова влада України від 15 грудня 2022 року. Правом подати відзив не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Маневицького районного суду від 26 грудня 2022 року постановлено розгляд даної справи проводити у відсутності відповідача ОСОБА_1 та ухвалити рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом установлено, що ОСОБА_1 11 листопада 2010 року підписав Заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до умов яких Банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000 гривень.

У заяві вказано, що відповідач згодний з тим, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, а також він ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви.

До кредитного договору банк додав Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті «Приватбанку» https://privatbank.ua (а.с. 13-36).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», за підписаним кредитним договором ОСОБА_1 було надано кредитні картки НОМЕР_1 (дата відкриття 11 листопада 2010 року, термін дії 08/14), НОМЕР_2 (дата відкриття 10 січня 2014 року, термін дії 01/16), НОМЕР_3 (дата відкриття 10 жовтня 2013 року, термін дії 08/16), НОМЕР_4 (дата відкриття 10 січня 2014 року, термін дії 08/17) (а.с. 77).

Із матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 20 липня 2021 року становить 73107,07 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом 24600 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом 48507,07 гривень(а.с 8).

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Крім того, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Розмір заборгованості за тілом кредиту відповідачем належними та достовірними доказами не спростовано.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Згідно з постановою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17 вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, пені та комісії за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також штрафів є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, комісій не містять підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодився на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Укладений між сторонами кредитний договір від 11 листопада 2010 року у вигляді анкети заяви, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана анкета заява не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

А тому підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками в сумі 48507,07 гривень відсутні.

Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за тілом кредиту.

Викладене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 (провадження 14-131цс19), висловленими в постанові від 03 липня 2019 року та від 23 грудня 2020 року у справі № 191/2648/17 (провадження № 64-5662св19).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 12 ЦПК України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на викладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 763 гривні 84 копійки судового збору (24600/73107,07) *2270).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 58, 78, 81, 141, 247, 265, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. ст. 526, 530, 1054, 1069 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 листопада 2010 року в сумі 24600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 763 гривні 84 копійки судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , UA9003111,адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_5 , адреса: 44655, с. Тельчі Луцького району Волинської області.

Повний текст судового рішення складено 26 грудня 2022 року.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська