У Х В А Л А

"09" вересня 2022 р.

м. Київ

справа № 755/8511/22

провадження № 2-о/755/331/22

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по заяві керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі обєктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). (ч. 9 ст. 10 ЦПК України)

Таким чином, оскільки досліджувана заява і позовна заява згідно норм діючого процесуального законодавства України підлягає до судового розгляду, із ухваленням судового рішення за наслідками розгляду заяви по суті її вимог, то відповідно наявні підстави застосувати аналогію закону щодо форми та змісту поданої заяви, зокрема, відповідно до статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Згідно положення статті 335 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Разом з тим, як убачається із матеріалів поданої заяви, заявником на виконання вищенаведених вимог статті 335 ЦПК України не долучено до матеріалів заяви документів, що є обов`язковими при звернення із заявою про визнання спадщини відумерлою, а саме: докази, що підтверджують відсутність спадкоємців за законом та за заповітом або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття. Зокрема, матеріали містять спадкову справу № 275/2020 щодо майна ОСОБА_1 , відкриту П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою на підставі заяви ОСОБА_2 . Однак, матеріали спадкової справи як і матеріали даної заяви не містять постанови нотаріуса про відмову ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна спадкодавця ОСОБА_1 , спадкова справа триває та є незакритою. Тобто, станом на день звернення з даною заявою до суду щодо майна ОСОБА_1 наявний потенційний спадкоємець ОСОБА_2 , якій нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори не відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та не закрито нотаріальну справу.

Таким чином, заявником на виконання приписів даної ухвали суду має бути надано докази відсутності спадкоємців за законом і за заповітом щодо майна ОСОБА_1 , а саме: постанову нотаріуса про відмову П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_1 та закриття спадкової справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 294, 335, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, в інтересах держави в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган