Провадження № 22-ц/802/1047/22 Категорія: 70 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Осіпука В. В.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_3 , поданою від її імені представником ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що із відповідачкою ОСОБА_3 вони перебували у зареєстрованому шлюбі до 15 жовтня 2019 року.

У шлюбі у них народилося шестеро дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2020 року стягувалися аліменти із нього на користь відповідачки, заборгованості не було.

У зв`язку із тим, що ситуація щодо проживання та утримання дітей змінилася і діти проживають з ним, рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2021 року припинено стягнення аліментів із нього. Це рішення набрало законної сили 23.11.2021.

Оскільки діти проживають разом з ним та перебувають на його повному утриманні, уточнивши позовні вимоги (а.с.70), просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі половини її заробітку (доходу), починаючи з 17 грудня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2021 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 908 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 від імені відповідачки ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у стягненні аліментів на дітей ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які проживають разом із нею. Початком стягнення аліментів на дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 визначити з дня фактичного виїзду відповідачки за межі України з 09 березня 2022 року.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги в частині дати, з якої відповідачка погоджується про стягнення з неї аліментів, вважає що з 17 грудня 2021 (з дати подання позову до суду) по липень 2022 (до часу коли троє неповнолітніх дітей переїхали до відповідачки), він має право на отримання грошових коштів (суми аліментів), оскільки за цей період усі шестеро дітей перебували на його особистому утриманні, а доказів що відповідачка несла якість матеріальні витрати останньою подано не було.

У судовому засіданні представник відповідачки апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати з таких підстав.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка не приймає участі в утриманні дітей, а також суд не знайшов інших істотних обставин при вирішенні спору.

Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним дослідженням наданих сторонами доказів.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 являються батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10-15).

Відповідно до положень частини 3 статті 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно з пп. 1, 2 ч. 1. ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, усвідомлено знаючи про те, що троє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за його згодою 25 червня 2022 року перетнули кордон (а.с.92-97) та проживають разом із відповідачкою за межами України, зазначену обставину від суду приховав.

Таким чином, на час розгляду справи існують інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Така обставина не дає права на стягнення аліментів на утримання цих трьох дітей на користь позивача, оскільки вони з останнім на дату ухвалення рішення суду не проживали.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що він вправі отримати аліменти на цих дітей до липня 2022 року, тобто до дати їх виїзду за межі України відхиляються апеляційним судом, оскільки зазначене посилання не передбачено нормами сімейного законодавства.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на ту обставину, що діти і на даний час вважаються такими, що проживають з ним, оскільки місце їх реєстрації, як і місце реєстрації відповідачки с. Підгайці Луцького району - відхиляються апеляційним судом, оскільки місце проживання дітей та відповідачки на час розгляду справи судом підтверджено приєднаними до апеляційної скарги доказами (а.с.98-111).

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що аліменти на дітей мають бути присуджені з березня 2022 року, тобто з дати виїзду відповідачки за межі України, а не з дати звернення з позовом до суду, оскільки позивач не довів, що за цей час відповідачка не надавала допомоги відхиляються апеляційним судом, так як не ґрунтуються на вимогах закону.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Процесуальне законодавство покладає обов`язок на доведення як вимог, так і заперечень на усіх учасників справи, а не лише на позивача. Відповідачка жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо надання допомоги до свого виїзду не надала.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції щодо необхідності стягнення аліментів на користь позивача на утримання усіх шести дітей зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 , подану від її імені представником ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17 грудня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді