Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/240/22
Провадження № 2/494/261/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: Панчишина А.Ю.

при секретарі судового засідання: Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Свій позов мотивував тим, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності є власником 1/2 частки одноквартирного житлового будинку під АДРЕСА_1 . Також власником іншої 1/2 частки вказаного будинку був її чоловік - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право власності ними набуте на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області 27.01.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №137.

Маючи намір отримати спадок, який залишився після смерті чоловіка, а також здійснити реєстрацію права власності на житло, ОСОБА_2 стало відомо, що на житловий будинок під АДРЕСА_1 накладено арешт.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо об`єкта нерухомого майна за №197549666 від 24.01.2020 року, на житловий будинок під АДРЕСА_1 Березівським районним управлінням юстиції накладено арешт на підставі постанови №969 від 21.03.2003 року, особа, майно якої обтяжується - ОСОБА_4 .

Згідно листів відповідача за №3620/28-34 від 27.02.2020 року та за №5282/33-34 від 11.05.2021 року ОСОБА_2 було роз`яснено, що звільнення майна з-під арешту відбувається шляхом звернення з такою вимогою до суду, також позивача повідомили, що у відділі на примусовому виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, позивач просить зняти арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою Березівського районного управління юстиції №969 від 21.03.2003 року та зареєстрованого 28.11.2008 року за № 8239566 реєстратором: Березівська районна державна нотаріальна контора.

Представник позивача надав суду заяву, якою заявлені вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подавав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Процесуальні дії суду по справі:

05 квітня 2022 року ухвалою Березівського районного суду Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_2 , на праві приватної спільної сумісної власності є власником 1/2 частки одноквартирного житлового будинку під АДРЕСА_1 . Також власником іншої 1/2 частки вказаного будинку, був її чоловік - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказаний будинок набуте на підставі свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області 27.01.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №137.

ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо об`єкта нерухомого майна за № 197549666 від 24.01.2020 року, на житловий будинок під АДРЕСА_1 Березівським районним управлінням юстиції накладено арешт на підставі постанови №969 від 21.03.2003 року, особа, майно якої обтяжується - ОСОБА_4 .

Листами №3620/2834 від 27.02.2020 року та № 5282/33-34 від 11.05.2021 року начальник Березівського міжрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гаврилович Ю.В. повідомив позивача, що звільнення майна з під арешту по провадженнях, які не були фактично виконані, відбуваються шляхом звернення з такою вимогою до суду; майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця: 1) у разі прийняття судом рішення про звільнення майна з під арешту, 2) сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна. У всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Також з вказаних відповідей вбачається, що згідно з Автоматизованої системи виконавчого провадження «АСВП» у відділі на примусовому виконанні відсутні виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 (ід.номер НОМЕР_2 ).

Згідно положень ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що не зняття державними виконавцями арешту з майна боржників у виконавчому провадженні, відсутністю виконавчого провадження та відсутністю відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження про наявність виконавчих документів про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження спадковим майном. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17.

Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю .

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст. 1218, 1268 ч.5 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право власності має фундаментальним характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був накладений на підставі постанови державного виконавця, перешкоджає позивачу реалізувати свої права як спадкоємця, при цьому, не зняття державним виконавцем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні дані про яке відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження, порушує право позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 , що дії в інтересах ОСОБА_2 вимоги про зняття арешту з спірного майна підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 263-265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 1218, 1268 ЦК України, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, Постановою Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17 суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного постановою Березівського районного управління юстиції №969 від 21.03.2003 року та зареєстрованого 28.11.2008 року за № 8239566 реєстратором: Березівська районна державна нотаріальна контора.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 05.12.1995 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса знаходження: 67300, Одеська область, місто Березівка, вулиця М. Грушевського, будинок 10, Електронна пошта: .

Суддя Панчишин А.Ю.