Справа № 524/5010/21
Провадження № 2/536/94/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

За участю секретаря судового засідання - Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем вказано, що 11.06.1993 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано у відділі записів актів цивільного стану Енбекшинського району, міста Шимкента, Республіки Казахстан, актовий запис № 427.

Під час шлюбу у них народились діти : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначила, що з початку 2000 року між нею та ОСОБА_2 сімейне життя почало погіршуватися, оскільки чоловік почав систематично вживати алкогольні напої та влаштовувати сварки в присутності дітей. Зокрема, 26.12.2019 року ОСОБА_2 під час сварки, в присутності, малолітнього сина ОСОБА_5 , завдав їй декілька ударів в голову, в результаті яких вона отримала забій м`яких тканин голови, садна та підшкірні гематоми волосистої частини голови та обличчя та того ж дня, була госпіталізована, до нейрохірургічного відділення КНМП "Лікарня інтенсивного лікування "Кременчуцька".

На даний час, в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває позов ОСОБА_2 до неї про розірвання шлюбу.

Питання щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 між ними не вирішено.

Позивач вважає, що діти : ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 мають проживати з нею та вказала, що чоловік, маніпулює психікою неповнолітньої доньки, вводячи її в оману, запевняє, що після закінчення школи їй буде краще жити з ним за кордоном та працювати, а не продовжувати навчання та здобувати вищу освіту, проти чого вона категорично заперечує.

Позивач зазначила, що має відмінне фізичне здоров`я, дохід достатній забезпечити дітям всі їх матеріальні та культурні потреби, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові та, поваги, в квартирі в якій вона з дітьми на даний час проживає, створені всі необхідні житлово - побутові умови, тому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд:

-визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за зареєстрованою адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

09.08.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якій вказав, що він заперечує проти доводів позивача щодо погіршення сімейних відносин з 2000 року, оскільки у них були повноцінні сімейні відносини з менту укладення шлюбу по вересень 2018 року, вони постійно були разом та під час його тривалих відряджень по роботі у Росії та Швеції, сім`я переїжджала та проживала разом з ним.

На початку січня 2021 року, шлюбні відносини припинені.

Відповідачем зазначено, що він не вчиняє будь-якого тиску на доньку відносно вибору її майбутньої професії та навчання. Донька сама не бажає вступати в Україні, оскільки її мета закінчити у Мінську курси з інформаційних технологій і комп`ютерного дизайну, які нададуть їй можливість працевлаштуватись у міжнародній ІТ компанії. Вказані обставини підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 , які додаються до даного відзиву.

З урахуванням вказаного, відповідач заперечував проти вимоги позивача визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 із матір`ю, оскільки вона цього сама не бажає та зважаючи на її вік має право вибору, з ким із батьків проживати та просив суд:

- позов ОСОБА_1 задовольнити частково визначивши місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір`ю. В іншій частині позову відмовити.

У судове засідання сторони не з`явилися. Суду надали заяви про слухання справи без їх участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи без їх участі, при ухваленні рішення просили суд врахувати висновок органуопіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавьської області від 05.11.2021 року.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне:

У сторін по справі народились троє спільних дітей, з них неповнолітні щодо яких вирішується питання щодо визначення місця проживання:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 248.

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, актовий запис № 847.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Крім того, ст. ст. 160 ч. 1, 161 ч. 1 і ч. 2 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага надається якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області визнано за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Вказаним висновком встановлено, що ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_5 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

30.09.2021 року спеціалістами служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було обстежено умови проживання малолітньої ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, та встановлено що квартира з усіма комунальними зручностями. Умови проживання та санітарно-гігієнічний стан помешкання добрі. Дитина має окреме місце для сну, облаштовані місця для навчання та відпочинку з урахуванням його потреб.

ОСОБА_5 , навчається в Кременчуцькому ліцеї № 4 «Кремінь» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та є учнем 3 класу.

Мати ОСОБА_1 активно цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, прислухається до порад вчителя, допомагає сину у навчанні.

ОСОБА_1 , на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за медичною допомогою не зверталася.

За результатами складеної оцінки потреб сім`ї було з`ясовано, що мати спроможна виконувати обов`язки щодо виховання ОСОБА_5 щодо його догляду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовної вимоги щодо визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_5 разом з матір`ю, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Водночас, відповідно до статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відзиві на позовну заяву.

Згідно вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, за розгляд справи, тобто 454 грн.

Водночас, слід стягнути з відповідача на користь позивача, 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 454 грн.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 19, 141, 159, 160, 161 СК України, ЗУ «Про охоронну дитинства», ст.ст. 76, 133, 137, 141, 142, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки і піклування про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 454 гривень.

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у м. Кременчук Полтавської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, тобто 454 грн. Сплачені кошти за такими реквізитами: платіжне доручення 0.0..1 від 01.06.2021 року; Банк платника АТ КБ «Приват Банк»; отримувач: ГУК у Полтавській області/Автозавод р-н/2203010; банк отримувача: Казначейство України, призначення платежу: *;101; НОМЕР_3 ;22030101, судовий збір за позовом ОСОБА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський