СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27071/21

пр. № 2/759/1753/22

05 жовтня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Ткачук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, вул. Г.Юри, 9), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мороз Руслана Дмитрівна (м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 4, оф. 1а) про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 р. ОСОБА_2 , який представляє інтереси позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить визнати незаконною постанову державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Я.О. Щербини від 05.03.2021 р. №1796/02-31 про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_3 . Також просить зобов`язати відповідача вирішити питання про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_3 у встановленому законом порядку та стягнути з відповідача судові витрати.

Позов обгрунтовано тим, що воєвиялення ОСОБА_3 на передачу свого майна за заповітом було дійсним, ОСОБА_3 була при здоровому глузді, а причини відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії не є грунтовними, оскільки заповіт складений без істотних порушень.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

04.01.2022 р. до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому він посилається на істотні порушення при складанні тексту заповіту, як на причину відмови у вчиненні нотаріальної дії. Просить розгляд справи проводити за своєї відсутності .

24.02.2022 р. до суду надійшли пояснення від третьої особи приватного нотаріуса Мороз Р.Д., у яких вона зазначає, що заповіт складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2022 р. справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 15.06.2022 р. позивач надала пояснення по суті спору. Також була допитана як свідок.

У судовому засіданні 04.10.2022 р. заслухана свідок ОСОБА_4 .

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступного.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Відповідно до ч.2 ст. 1248 ЦК України, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до п.1.7 глави 2 розділу 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мороз Р.Д. 11.02.2020 р. посвідчено заповіт за реєстровим номером №107,108, відповідно до змісту якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіла все своє майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заповіт вкладено нотаріусом зі слів заповідача ОСОБА_3 . Заповіт прочитано в голос та підписано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт не містить відомостей щодо того, чи було його прочитано заповідачем ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 12.12.2020 р. Святошинським районним в м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управлення Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 1414), ОСОБА_5 після одруження отримала прізвище ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис №2907), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

05.03.2021 р. за № 1796/02-31 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке належало її рідній бабусі ОСОБА_3 . Підвтавою для відмови зазначено наступне. Із документів вбачається, що поданий заповіт, який за дорученням заповідача підписано іншою особою, при цьому зазначено, що нею прочитано уголос та власноруч підписано. При цьому відсутня інформація про прочитання заповіту вголос особисто заповідачем, чим порушено ст. 1248 ЦК України, п. 17 Глави 2 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та форми 49 посвідчувального напису Правил нотаріального діловодства.

В судовому засіданні 15.06.2022 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) яка була допитана в якості свідка, повідомила, що бабуся хотіла переписати на неї квартиру, до бабусі прийшов нотаріус та ще одна особа, яка допомогла скласти заповіт (оскільки у бабусі тремтіли руки).

В судовому засіданні 04.10.2022 р. свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ), яка була подругою померлої ОСОБА_3 повідомила наступне. З померлою свідок була знайома 45 років, задовго до складання заповіту померла повідомляла, що хоче скласти заповіт на очнучку ОСОБА_1 . Саму онучку свідок не бачила, познайомилася з нею лише на похоронах. Повідомляє, що ОСОБА_3 не могла ходити, нотаріус прийшла до неї. У померлої тремтіли руки, тому ОСОБА_4 було запрошено для складання заповіту. ОСОБА_3 на момент складання заповіту була при своєму розумі, все усвідомлювала, розуміла. ОСОБА_3 особисто прочитала заповіт перед його підписанням ОСОБА_4 .

Відповідно до позиції викладеної в постанові Верховного Суду у справі № 272/583/19 від 30.04.2021 р., заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з істотним порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати його складання тощо. Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні істотні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Таким чином, оцінюючи законність відмови нотаріуса за наведеними вище нормами, слід зазначити, що заповіт має бути складено, та підписано заповідачем. У разі неможливості його власноручного складання, заповіт має бути прочитано в голос та підписано заповідачем. У разі неможливості власноручного підписання заповідачем, закон передбачає можливість підписання іншою особою. Закон також передбачає, що заповідач у разі неможливості його прочитання має виявляти свою волю на складання заповіту у присутності двох свідків. ОСОБА_3 виявляючи свою волю на складання заповіту скористалася правом передбаченим ч.2 ст. 1248 ЦК України, ч.4 ст. 207 ЦК України, що вбачається із тексту заповіту. Однак, оцінюючи текст заповіту, встановлено, що у тексті відсутні відомості, щодо особистого прочитання заповіту ОСОБА_3 , що у сукупності із застосуванням ч.2 ст. 1248 ЦК України, ч.4 ст. 207 ЦК України є обов`язковою умовою, у разі відсутності при складанні заповіту двох свідків. В той же час, як зазначено вище така умова не є істотною. Окрім того факт прочитання заповіту ОСОБА_3 при його складанні підтверджено у судовому засіданні свідками. Враховуючи наведене, встановлено, що нотаріус, відмовляючи у видачі свідоцтва за заповітом, формально діяла правильно, однак також встановлено, що при складанні заповіту була наявна воля заповідача, яка особисто прочитала заповіт та знаходилась при здоровому глузді.

За таких обставин позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст. 202, 207, 1247, 1248 ЦК України, ст.ст. 6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори (м. Київ, вул. Г.Юри, 9), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мороз Руслана Дмитрівна (м. Київ, вул. Маршала Якубовського, 4, оф. 1а) про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати незаконною постанову державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербини Я.О. від 05.03.2021 р. №1796/02-31 про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору вирішити питання про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину померлої ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова