Справа № 132/4053/21
Провадження № 2/132/249/22
РІШЕННЯ

Іменем України

04.05.2022 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1 . Це підтверджується договором дарування, удаленим 20.05.1997 року, посвідченого Панкеєвою Л.М., приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 1522.

В даному будинку зареєстровані: позивач, як власниця житлового будинку, донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 . Однак фактично відповідачі перестали проживати в будинку ще з липня 2017 року, зібравши усі свої речі вибули у невідомому напрямку. На зв`язок відповідачі не виходять, де вони на даний час перебувають позивачці не відомо. Позивач на даний час має намір відчужити будинок, оформити договір купівлі-продажу, однак не може цього зробити через реєстрацію у будинку відповідачів. За вказаних обставин, відповідачі втратили право на користування житловим будинком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачці на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1 . Це підтверджується договором дарування, удаленим 20.05.1997 року, посвідченого Панкеєвою Л.М., приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 1522.

В даному будинку зареєстровані: позивач, як власниця житлового будинку, донька ОСОБА_2 та онук ОСОБА_3 . Однак фактично відповідачі перестали проживати в будинку ще з липня 2017 року, зібравши усі свої речі вибули у невідомому напрямку. На зв`язок відповідачі не виходять, де вони на даний час перебувають позивачці не відомо. Позивач на даний час має намір відчужити будинок, оформити договір купівлі-продажу, однак не може цього зробити через реєстрацію у будинку відповідачів.

Тобто будинком відповідачі не користуються ще з липня 2017 року, своїх речей у ньому не зберігають, не з`являються, ніяких матеріальних та фізичних затрат, по утриманню даного будинку не несуть, також не проводять оплату комунальних послуг.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всі витрати, пов`язані з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг несе позивачка, а також в зв`язку з реєстрацією в даному будинку відповідачів позивач не може вільно користуватись та розпоряджатись належним їй будинком на свій розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Факт непроживання у будинку відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з липня 2017 року по даний час підтверджується актом обстеження житлових умов від 08.12.2021 року, складеному комісією в складі в.о. старости ОСОБА_4 , діловода ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Цей факт також підтверджується письмовими поясненнями свідків сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа, проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 405 ЦК України,член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідачі не проживають в належному позивачці будинку без поважних причин понад 4 роки, а тому вони втратили право на користування даним будиноком.

Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплене право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Поважні причини відсутності відповідачів в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , такими що втратили право на користування житловим будинком за місцем реєстрації в зв`язку з їх відсутністю вданому приміщенні понад 1 рік без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України.

Суддя: