Справа № 405/4258/22
Провадження №2/405/594/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/4258/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт» про визнання договору купівлі продажу дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт», зазначивши на його обґрунтування, що 19 січня 1998 року вона (позивач) придбала у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 9500 гривень житловий будинок з надвірними будівлями під АДРЕСА_1 . Зазначений договір купівлі-продажу був зареєстрований на універсальній товарній біржі "Інкопмарк-Контракт" 19 січня 1998 року за № 367, та в Кіровоградському ООБТІ 03 квітня 1998 року, в реєстровій книзі № 47, запис № 11136. Також, позивач зазначила, що в серпні, 2022 року вона звернулася до нотаріуса з питань можливого оформлення спадкового договору щодо зазначеного житлового будинку, однак їй було роз`яснено що відчуження на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу не може відбутися, так як договір купівлі-продажу житлового будинку відповідно до ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню, а вказаний вище договір зареєстрований на товарній біржі і не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ, оскільки спірний договір був підписаний сторонами 19 січня 1998 року, тобто у період дії ЦК Української PCP 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного Кодексу.

Поряд з цим, умови договору сторонами були виконані в повному обсязі, тобто вона (позивач) передала продавцям відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обумовлену в договорі грошову суму, а останні передали їй (позивачу) ключі від даного житлового будинку, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволеній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Також позивач зазначила, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час вчинення правочину, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, разом з тим, вона (позивач) не може в повному обсязі використати свої права власника зазначеного житлового будинку, оскільки при оформленні 19 січня 1998 року договору купівлі-продажу не були дотримані вимоги ст. 277 ЦК України (в редакції 1963 року), яка передбачала обов`язкову нотаріальну форму посвідчення договору.

З огляду на викладене вище, позивач ОСОБА_1 просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , який укладено 19 січня 1998 року між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстрований на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-контракт», реєстраційний номер № 367.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи.

Представником позивача ОСОБА_5 адвокатом Звіздун А.М. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1039839 від 11.10.2022 року, в судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 11.10.2022 року за вх. № 19325 про розгляд справи без його, як представника позивача, участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, судом повідомлені в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України про час, дату та місце судового розгляду справи, як особи, зареєстроване місце проживання (перебування) згідно з даними органу реєстрації місця перебування та місце проживання особи невідоме, шляхом виклику до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов до суду не надходили, на підставі чого суд вважає, що відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт» в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, до суду не надходили.

Зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалам справи, що 19 січня 1998 року між Продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких діяла брокер брокерської контори ТОВ «Агентство нерухомості - Інкопмарк» Лісовол Валентина Михайлівна, та Покупцем ОСОБА_1 , від імені якої діяла брокер брокерської контори ТОВ «Агенство нерухомості - Інкопмарк» ОСОБА_6 , укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого Продавці продали, а Покупець купив жилий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 . Вказаний жилий будинок складається з: жилого будинку, глинобит. облиц.ц/пл., житловою площею 40,2 кв.м.; гаража-сарая; вбиральні; замощення; огорожі; погріба.

При цьому, ѕ частин вказаного жилого будинку належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 05 березня 1994 року (реєстр № 4-706) та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 11 лютого 1995 року за реєстровим № 11136/47 і свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 05 березня 1994 року (реєстр № 4-708) та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 11 лютого 1995 року (реєстр N 11136/47), а також ј вказаного жилого будинку належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою 05 березня 1994 року (реєстр № 4-708) та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 11 лютого 1995 року (реєстр № 11136/47) .

Продаж зазначеного жилого будинку вчинено за 9 500 грн., які Покупець передав Продавцям повністю до підписання цього Договору (п.5 Договору).

Відповідно до п. п. 7,15 Договору Покупець набуває права власності на жилий будинок з моменту укладення цього договору і реєстрації його на біржі. На виконання ч. 2 ст. 227 Цивільного кодексу України цей Договір підлягає реєстрації в Кіровоградському обласному бюро технічної інвентаризації.

Судом також встановлено, що на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу», який був чинним на час укладення сторонами зазначеного правочину, Договір було зареєстровано на УТБ «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер № 367.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 09.08.2022 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 (на приватної власності) на підставі договору купівлі-продажу від 19.01.1998 року №367 (Універсальна товарна біржа «ІНКОПМАРК-КОНТРАКТ»), реєстрова книга № 47, запис № 11136. Крім того, відповідно до короткої технічної характеристики об`єкта за матеріалами технічної інвентаризації дата останньої технічної інвентаризації: 27.11.2008 року. Будівлі і споруди складають: житловий будинок «Аа1а» загальною площею 61,4 кв.м., житловою 32,5 кв.м., гараж «Д»; оглядова яма «д»; колонка «+»; замощення «ІІ»; огорожа «N-N4»; козирок «к»; ганок «кр-кр1».

Згідно архівних відомостей, наявних в «ОКП Кіровоградське ООБТІ» адреса м. Кіровоград, вул. Фісановича, №55 відповідає адресі: АДРЕСА_1 .

Крім того, встановлено, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 307618021 від 17.08.2022 року) заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, - відомості відсутні.

Відповідно до ст.655 ЦК України (в редакції 2003 року) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року), чинного на час укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).

Як вбачається з договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19 січня 1998 року, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як Продавцями, та ОСОБА_1 , як Покупцем, продаж об`єкту нерухомості жилого будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 (на даний час м. Кропивницький) було вчинено за 9 500 грн., що підтверджується п.5 Договору, крім того, сторони також домовились про наступне: Продавець зобов`язаний повністю звільнити відчужуваний ним жилий будинок для вільного користування і безперешкодного володіння ним Покупцем, а також виписатися із цього жилого будинку в строк до 30 грудня 1997 року, тим самим сторони за договором купівлі-продажу добросовісно виконали зобов`язання за даною угодою.

Вказане свідчить про те, що угода відбулася, оскільки сторони за договором дійшли спільної згоди між собою щодо істотних умов договору.

Більш того, позивач ОСОБА_1 в подальшому відповідно до п. 15 укладеного договору, 03.04.1998 року зареєструвала належне їй право приватної власності на будинок АДРЕСА_1 , в ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», реєстрова книга № 47, запис № 11136.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Згідно з вимогами ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.01.1998 року, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідченим, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Тим самим, судом відзначається, що для визнання угоди дійсною, необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

З огляду на зазначене, судом відзначається, що при вчинені зазначеного договору купівлі продажу нерухомого майна дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, крім того, при укладенні договору сторони за договором мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме: купівлі продажу нерухомого майна (жилого будинку з надвірними будівлями), тим самим, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволеній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

З огляду на викладене вище, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмета та підстав позову та на підставі наданих позивачем доказів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави позовних вимог, - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - жилого будинку з відповідними надвірними будівлями за АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як Продавцями, та ОСОБА_1 , як Покупцем, зареєстрований на універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт» за реєстровим номером 367.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Універсальна товарна біржа «Інкопмарк-Контракт» про визнання договору купівлі продажу дійсним, - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна жилого будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1 (на даний час м. Кропивницький), який укладений 19 січня 1998 року між Продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , від імені яких діяла брокер брокерської контори ТОВ «Агентство нерухомості - Інкопмарк» Лісовол Валентина Михайлівна, та Покупцем ОСОБА_1 , від імені якої діяла брокер брокерської контори ТОВ «Агенство нерухомості - Інкопмарк» БлизнюкТетяна Миколаївна, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт», реєстраційний номер № 367.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова