№566/1130/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року смт.Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді Феськова П.В.

при секретарі: Грановській М.Ю.,

за участю: представника позивача - адвоката Вишковської В.І.

представника органу опіки та піклування Дубенської міської ради - Кобилянського Р.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Млинів Рівненської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Дубенської міської радипро позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 пред`явила в суд позов до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Дубенської міської радипро позбавлення батьківських прав.

Позов обґрунтовує тим, що є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини є відповідач. Рішенням Дубенського міськрайонного суду №559/1341/18 від 22.03.2019 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. З того часу відповідач не цікавиться життям доньки та не бере участі у її вихованні. Донька проживає з нею, перебуває на її утриманні, своїм батьком не цікавиться, оскільки його не пам`ятає. Оскільки відповідач жодним чином не допомагав в утриманні дитини, змушена була звернутися до суду з заявою про стягнення з нього аліментів. Згідно судового наказу №559/1342/18, виданого 23.07.2018 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.Станом на 11.08.2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить - 13548,11 гривень. Дана обставина свідчить ні про те, що відповідача не хвилює життя його дитини, він не піклується про її фізичний та духовний розвиток, ніколи не передавав подарунків, речей, продуктів харчування, коштів, жодного разу не відвідував дошкільний заклад, не цікавився її навчанням та підготовкою до самостійного життя. Зазначені фактори як кожен окремо так і сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками, що і є наявним у поведінці відповідача, який фактично свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вишковська В.І. вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги, просить справу розглядати у його відсутності. (а.с.31)

Представник органу опіки та піклування Дубенської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

З огляду на зміст норми закону (п.2 ч.1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав та призначення опікуна (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 серпня 2013 року (а.с.8) та ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться її життям, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Як вбачається з копії рішення Дубенського міськрайонного суду від 22.03.2019 року шлюб, зареєстрований 22.02.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №37 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано. Дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матір`ю. (а.с.17)

Постановою старшого державного виконавця Млинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ВП №56955212 відкрито виконавче провадження за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.14)

Окрім того, факт ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини підтверджується іншими доказами.

З розрахунку заборгованості, наданого Млинівським відділом державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області вбачається, що станом на 11.08.2021 року за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13548,11 гривень. (а.с.16)

Згідно довідок №07-01-23/2211 від 16.08.2021 року та №07-01-20/2410 малолітня ОСОБА_4 21.07.2013 р/н зареєстрована разом із матір`ю ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . (а.с.9-10)

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.08.2021 року в ході бесіди з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що гр. ОСОБА_2 з моменту розлучення (березень 2019 року) зі своєю донькою бачився лише один раз. Побачення тривало лише кілька годин. Також з моменту розлучення не передавав ніяких подарунків, речей, продуктів. Існує велика заборгованість по сплаті аліментів. Гр. ОСОБА_2 постійно повідомляють, коли його донька приїжджає з-за кордону. (а.с.18)

Згідно інформації служби у справах дітей Дубенської міської ради від 30.07.2021 року №931 гр. ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Дубенської міської ради з заявою про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, оскільки проживає окремо від неї, будь-якими іншими заявами щодо участі у вихованні та спілкуванні з дочкою, чи щодо перешкоджання йому у спілкуванні з дочкою з боку матері чи інших родичів не звертався. (а.с.19)

Відповідно до довідки від 30.08.2021 року №24, виданої Дубенським дошкільним навчальним закладом №6 «Золотий ключик» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувала середню групу Дубенського ДНЗ. З батьком ОСОБА_2 адміністрація та вихователі групи особисто не знайомі та не підтримували спілкування, оскільки жодного разу батько не відвідував дошкільний заклад. (а.с.12)

З інформації за вих.№217 від 13.08.2021 року наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» вбачається, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає у АДРЕСА_1 перебуває на обліку в амбулаторії ЗП-СМ №3 КНП «ЦПМСД» Дубенської міської ради. При зверненні до лікаря за медичною допомогою, при проходженні профілактичних оглядів, проведенні щеплень дитину ОСОБА_4 супроводжують мама чи бабуся. Батько не звертався до дільничного лікаря педіатра з приводу захворювань своєї доньки не звертався. При відвідуванні дитини вдома дільничим лікарем або медсестрою батько станом здоров`я дівчинки, за останні 3 роки, не цікавився. (а.с.13)

Відповідно до письмового висновку від 21.10.2021 року № 4604/05-02-29/21, орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.34-36)

Аналіз наведених вище доказів дає суду підстави зробити висновок про те, що відповідач ОСОБА_2 фактично від дня народження доньки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Не сплачує визначений судом розмір аліментів. Відповідач не забезпечує необхідного харчування дитини, її медичного огляду, лікування, не спілкується з дитиною фактично з дня її народження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню.

За приписом ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно положень п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про позбавлення батьківських прав від сплати судового збору звільняються.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а її позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» ст.ст.19, 141, 150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, керуючись, ст.ст. 7, 8, 18, 76, 81, 133, 141, 206, 223, 263-265, 273, 354, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Дубенської міської радипро позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в дохід держави в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 травня 2022 року.

Суддя : П.В.Феськов