КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: ПВ ВО м. Києва Кошарський О.В., ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В., в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. від 09.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 2979 про стягнення грошових коштів в розмірі 7 752 853,27 грн з ОСОБА_1 , що є боргом за кредитним договором № 0 від 18.04.2008 (т. 1 а.с. 1-9).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений ПН Івано-Франківського МНО Івано-Франківської області Личук Т.В. від 09.03.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 2979 про стягнення грошових коштів в розмірі 7 752 853,27 грн з ОСОБА_1 , що є боргом за кредитним договором № 0 від 18.04.2008 (т. 1 а.с. 211-216).

04.01.2022 представником ОСОБА_1 - Пановим Д.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтовано тим, що під час ухвалення судового рішення, судом першої інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з чим було подано дану заяву (т. 1 а.с. 220-222).

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02.02.2022 стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу (т. 1 а.с. 245-247).

В апеляційній скарзі, ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на порушення норм процесуального прав, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що заявниками, у порушення норм ст. 83 ЦПК України, не було направлено копії заяви про ухвалення додаткового рішення учасникам справи. Також, відсутня документальне підтвердження надання правової допомоги. Крім того, при визначені суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (т. 2 а.с. 2-4зв.)

24.10.2022 представником ОСОБА_1 - Пановим Д.І. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що положеннями чинного ЦПК України не передбачено процесуального обов`язку учасника справи надсилати копії клопотання (заяви) про стягнення витрат на правничу допомогу та доданих до нього документів іншим учасникам справи, поданого на завершальному етапі розгляду цивільної справи по суті. Крім того, вказана справа є значною для позивача, оскільки скаржник на незаконних підставах намагався стягнути з позивача 7 751 353,27 грн, що є значними грошовими коштами.

09.11.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що твердження позивача щодо співмірності витрат на правничу допомогу до предмету позову є такими, які не заслуговують на увагу, оскільки предмет позову у даній справі немайновий, а відтак вираховувати відсоткове співвідношення витрат на правничу допомогу до немайнового позову є недоречним.

В судовому засіданні представник представник ОСОБА_1 - Панов Д.І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 подано копію ордеру серії КС № 536743 від 19.07.2021 № б/н, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 7280/10 від 07.12.2018 (т. 1 а.с. 14, 75).

22.12.2021 представником ОСОБА_1 - Пановим Д.І. подано заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з товариства на користь позивача 1 000 000,00 грн.

До поданої заяви приєднано копія договору від 13.07.2021, у п. 4.3 якого зазначено, що якщо інше не узгоджено окремо, клієнт здійснює оплату впродовж 90 (дев`яносто) календарних днів, з дня набрання законної сили рішення суду по справі.

Також, до заяви надано акт наданих послуг за період з 13.07.2021 по 21.12.2021 до договору (угоди) про надання правової допомоги б/н від 13.07.2021 (т. 1 а.с. 180-185).

Стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 200 000,00 грн, суд першої інстанції виходив з наявних довідок про оплату послуг на зазначену суму.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, які було викладено товариством у поданому відзиві на позов, в якому зазначалось, що заявлена сума не є співмірною зі складністю цієї справи та явно завищена (т. 1 а.с. 151-159).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У постанові Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц, наголошено на тему, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду даної справи, представником ОСОБА_1 - адвокатом Пановим Д.І. було вчинено наступні дії:

подано позовну заяву через систему «Електронний суд», разом із заявою про забезпечення позову;

зроблено запити до Бучанського ВДВС Бучанського району Київської області;

подано клопотання про долучення доказів;

подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача;

подано заяву про розподіл судових витрат.

Із вищезазначених дій вбачається, що представник позивача навіть не був присутнім у судовому засіданні, а за наявності заяви про розгляд справи за відсутності позивача, та відсутності заперечень щодо такого розгляду з боку відповідача, справи суд першої інстанції розглянув справу за відсутності учасників справи.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції не взяв до уваги співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з урахуванням того, що у поданому відзиві на позовну заяву, відповідачем було заявлено про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, тому помилково стягнув з відповідача на користь позивача понесені витрати у розмірі 200 000,00 грн

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд вважає за доцільним зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 200 000,00 грн до 10 000,00 грн., в зв`язку з чим оскаржуване додаткове рішення підлягає зміні з підстав викладених в цій постанові.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити частково.

Додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (м. Київ, Кловський узвіз, 5-Б, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десяти тисяч),00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома