Справа № 182/2667/21
Провадження № 2/0182/125/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.08.2022 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниці» в особі відокремленого підрозділу Філія «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Запоріжжя 1 про скасування наказів про позбавлення премії, стягнення суми невиплаченої премії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниці» в особі відокремленого підрозділу Філія «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Запоріжжя 1 про скасування наказів про позбавлення премії, стягнення суми невиплаченої премії, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 28 жовтня 2016 року він працює в Пасажирському вагонному депо Запоріжжя-1 філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу. При цьому, завжди сумлінно виконував свої обов`язки та за період роботи на підприємстві до грудня 2018 року жодного стягнення або зауваження до нього не застосовувалося. З 02 вересня 2018 року по 05 травня 2019 року, відповідно до протоколу Установчого З`їзду від 02 вересня 2018 року, він обіймав виборну посаду голови (профорганізатора) Запорізької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України», про що було повідомлено керівництво Пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 Філії «Пасажирська компанія». З вересня 2019 року він є членом первинної профспілкової організації Пасажирської компанії ПАТ «Українська залізниця» «Вільна профспілка машиністів України». Відтак, під час роботи на підприємстві відповідача, він є членом виборного профспілкового органу. З моменту обрання його на виборну посаду профорганізатора почалося зверхнє ставлення до нього з боку безпосереднього керівництва. На його думку, це стало причиною позбавлення його премії в розмірі 100 % за грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, липень, серпень 2019 року. При цьому, позбавлення премії відбувалось на підставі надуманих звинувачень в порушенні посадових обов`язків та трудової дісципліни без підтвердження належними доказами, а також з недотриманням процедури позбавлення працівника премії, що є порушенням трудових прав позивача. Жодного розпорядження, наказу тощо про позбавлення його премій за вказаний період йому для ознайомлення не надавалося, письмових пояснень не відбиралось, накази було прийнято без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. 21 січня 2020 року він до відповідача подав заяву за № 12, 13, 14, 15, 16, 17 з вимогами ознайомитися з Положенням про преміювання, наказами про позбавлення премій, протоколами оперативних нарад, на яких було прийнято рішення про позбавлення його премії, та документів, які доводять факти порушення. З Положенням про преміювання та Колективним договором він ознайомився в електронному вигляді на веб-сайті відповідача. Що стосується вимоги про ознайомлення з наказами про позбавлення його премії та протоколами оперативних нарад, до дійсного часу відповідач не надав їх для ознайомлення. На багаточисельні його заяви відповідачем було надано тільки лист-відповідь від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, в якому було перелічено підстави позбавлення позивача премії помісячно, та зазначені номери та дати наказів про позбавлення його премії. Щодо розміру невиплачених премій до дійсного часу інформації не надано. Так, згідно зазначеного листа, підставами для позбавлення позивача преміальної винагороди є: за грудень 2018 року - невиконання посадових обов`язків, відповідно до наказу № 5 від 29 січня 2019 року; за січень 2019 року - порушення правил внутрішнього розпорядку, відповідно до наказу № 26 від 26 лютого 2019 року; за лютий 2019 року - порушення норм охорони праці, відповідно до наказу № 49 від 27 березня 2019 року; за березень 2019 року - порушення трудової та технологічної дисципліни, відповідно до наказу № 68 від 24 квітня 2019 року; за квітень 2019 року - згідно наказу від 26 квітня 2019 року № 14/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення трудової дисципліни йому оголошено догану, за що позбавлено премії, відповідно до наказу № 89 від 28 травня 2019 року; за липень 2019 року - порушення трудової дисципліни, відповідно до наказу № 141 від 28 серпня 2019 року; за вересень 2019 року - порушення трудової дисципліни, відповідно до наказу № 171 від 31 жовтня 2019 року. При цьому, вищевказані накази вважає незаконними та необгрунтованими, так як відсутні фактичні підстави для позбавлення його премії, оскільки він не порушував посадові обов`язки, трудову та технологічну дисципліну, правила внутрішнього розпорядку та норми охорони праці, а також тому, що оскаржувані накази було видано без погодження з виборним органом профспілки, членом якої він є, та вони не були повідомлені йому під розписку. Крім цього, як зазначено в листі-відповіді відповідача від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, 12 грудня 2018 року на оперативній нараді під головуванням заступника начальника депо за результатами розгляду рапорту оглядача вагонів-ремонтника Ішутіна Р.С. від 26 листопада 2018 року та рапорту виконуючого обов`язків майстра вагонного депо Негматуліна О.А. від 28 листопада 2018 року було прийнято рішення про позбавлення премії за грудень 2018 року за невиконання посадових обов`язків, відповідно до наказу № 5 від 29 січня 2019 року. Як вбачається з рапорту ОСОБА_2 , він виконав ремонт неякісно, мотивуючи свої дії відсутністю інструменту та запчастин. При цьому, з даного рапорту не вбачається, який самий ремонт мав виконуватися та що саме не було виконано, оскільки письмове технічне завдання йому не видавалося, в рапорті відсутні посилання на конкретні порушення та на пункти робочої інструкції, які, начебто, не були виконані ним. Ненадання технічного завдання є порушенням його трудових прав, передбачених п.3.6 робочої інструкції слюсаря з ремонту рухомого складу від 29 листопада 2018 року, згідно до якого працівник має право отримувати інформацію та матеріали, необхідні для виконання своїх трудових обов`язків. Як вбачається з рапорту виконуючого обов`язки майстра вагонного депо Негматуліна О.А. від 28 листопада 2018 року, ним не відрегульовано фіксатор гальмівного башмака вагону № 05558, не замінені втулки гасника коливань вагону № 26933, не замінений зламаний комплект гасника коливань вагону № 28434. Проте, усі зазначені зауваження були виявлені без його присутності, акт про виявлені недоліки виконаних робіт за участю свідків не складався. Хоча, він був присутній на оперативній нараді і надав власні письмові пояснення у вигляді рапорту від 12 грудня 2018 року, вх.№ 130, в якому зазначив, що ОСОБА_2 написав рапорт під тиском керівництва, оскільки неодноразово звертався до професійної спілки «Спілка залізничників України», яку він очолював, з повідомленнями про необгрунтоване негативне ставлення з боку керівництва. Раніше самим ОСОБА_2 складався акт від 10 жовтня 2018 року про відсутність на дільниці необхідного для роботи інструменту та запчастин. Зауваження, вказані в рапорті ОСОБА_3 , не були виявлені в його присутності, не було складено акт про виявлені недоліки в присутності свідків. До того ж, його робоча зміна, на якій, начебто, ОСОБА_3 було виявлено неякісне виконання ремонту, була 27 листопада 2018 року, а рапорт ним написаний тільки на наступний день 28 листопада 2018 року і жодних зауважень до роботи 27 листопада 2018 року з боку ОСОБА_3 не надходило. На оперативній нараді не встановлювалося, які саме пункти робочої інструкції були порушені, не визначено характер порушень, не встановлена вина. Крім того, на оперативну нараду не було допущено представника виборного органу профспілки, членом якої є він. Неодноразовими заявами він просив керівництво надати йому копію протоколу оперативної наради від 12 грудня 2018 року з висновками про позбавлення його премії за грудень 2018 року в розмірі 100 %. Відповіді на заяви та копії протоколу наради відповідачем не надано. З наказом № 5 від 29 січня 2019 року про позбавлення його премії під розписку він знайомлений не був, на нараду представника профспілки допущено не було, наказ прийнято без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Щодо обставин позбавлення його премії за січень 2019 року, повідомляє наступне. Як зазначено в листі-відповіді відповідача від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, 25 січня 2019 року на оперативній нараді під головуванням заступника начальника депо за результатами розгляду рапорту та акту майстра вагонного депо Пивовара С.В. було прийнято рішення про позбавлення його премії за січень 2019 року за порушення правил трудового розпорядку, а саме - відсутності позивача на робочому місті з 08:00 до 09:00 години 28 грудня 2018 року, відповідно до наказу № 26 від 26 лютого 2019 року в розмірі 100 %. Проте, письмових пояснень причин відсутності на робочому місці від нього не відбиралося, з наказом № 26 від 26 лютого 2019 року про позбавлення його премії під розписку він ознайомлений не був, на нараду представника профспілки допущено не було, наказ прийнято без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Щодо обставин позбавлення позивача премії за лютий 2019 року, пояснює таке. Як зазначено в листі-відповіді відповідача від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, 22 лютого 2019 року на оперативній нараді розглянуті зауваження, виявлені раптовою перевіркою стану охорони праці 25 січня 2019 року, відповідно яких ним було порушено норми охорони праці, за що його було позбавлено премії, відповідно до наказу № 49 від 27 березня 2019 року в розмірі 100 %. При цьому, які саме норми було порушені ним, чим вони встановлені, чи ознайомлений він з ними під розписку тощо відповідачем не зазначено, письмових пояснень від позивача щодо порушень норм охорони праці не відбиралося, з наказом № 49 від 27 березня 2019 року про позбавлення його премії під розписку він ознайомлений не був, на нараду представника профспілки допущено не було, наказ прийнято без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Щодо обставин позбавлення позивача премії за березень 2019 року, зазначає. Як вбачається з листа-відповіді від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, 14 березня 2019 року на оперативній нараді розглянутий рапорт від 07 березня 2019 року вх.№ 52 оглядача-ремонтника вагонів ОСОБА_4 щодо невиконання по усуненню несправностей крейдової розмітки по прибуттю поїзда з рейсу, та його позбавлено премії за порушення трудової та технологічної дисципліни відповідно до наказу № 68 від 24 квітня 2019 року в розмірі 100 %. Однак, раніше за подання зазначеного рапорту, ще 06 березня 2019 року за вх.№№ 49 та 51, ним на ім`я в.о. пасажирського вагонного депо Запоріжжя -1 Залозного В.А. направлялися рапорти про технічну неможливість виконати ремонтні роботи на вагонах поїзду через нестачу та несправність інструменту, невідповідність розміру інструменту (ключів) розмірам деталей (болтів та гайок). Зазначені рапорти залишено адміністрацією відповідача без уваги. При цьому, в наказі про позбавленння його премій не встановлено та не зазначено, які пункти посадової інструкції або Правил внутрішнього трудового розпорядку ним порушено, письмові пояснення не відбиралися, з наказом № 68 від 24 квітня 2019 року під розписку він ознайомлений не був, на нараду представника профспілки допущено не було, наказ прийнято без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є він. Щодо обставин позбавлення позивача премії за квітень 2019 року, посилається на наступне. Як зазначено в листі-відповіді відповідача від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, наказом від 26 квітня 2019 року № 14/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», за порушення трудової дисципліни йому було оголошено догану, згідно ст.147 КЗпП України. За оголошення догани його позбавлено преміальної винагороди за квітень 2019 року, відповідно до наказу № 89 від 28 травня 2019 року в розмірі 100 %. В порушення передбаченого трудовим законодавством порядку застосування дисциплінарних стягнень, письмові пояснення від нього не відбиралися, ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, результати попередньої роботи працівника не встановлювалися та не враховувалися. Він не погодився з наказом від 26 квітня 2019 року №14/С «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», про що зазначив при ознайомленні з наказом. Наказ № 89 від 28 травня 2019 року про позбавлення премії під розписку йому не повідомлявся, попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є позивач, відповідачем не отримувалося. Щодо обставин позбавлення його премії за липень 2019 року, посилається на те, що, як зазначено в листі-відповіді від 10 лютого 2020 року за вих.№ 335, 31 липня 2019 року на оперативній нараді здійснено розгляд рапорту в.о.майстра вагонного депо Самойлова Г.І. (вх.№ 173 від 26 липня 2019 року) щодо невиконання ним завдань майстра, у зв`язку з чим за порушення трудової дисципліни його позбавлено преміальної винагороди, відповідно до наказу № 141 від 28 серпня 2019 року в розмірі 100 %. При цьому, не була врахована його пояснювальна записка від 31 липня 2019 року, вх.№ 178, на рапорт, в якій він зазначив, що завдань майстра ані в письмовому, ані в усному вигляді він в той день не отримував, такого терміну як «перевзування вагону» в термінології залізничих термінів не міститься. Відповідачем не були досліджені та встановлені наведені обставини причин неможливості виконання завдань майстра у тому вигляді, в якому вони надавалися йому. Наказ № 141 від 28 серпня 2019 року про позбавлення премії йому під розписку не повідомлявся, на оперативну нараду представника профспілки допущено не було, попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є, відповідачем не отримувалося. Щодо обставин позбавлення його премії за вересень 2019 року, пояснює таке. Як зазначено в листі-відповіді від 10 лютого 2020 року за вих.№ 33$, 24.09.2019 року на оперативній нараді здійснено розгляд рапорту в.о.майстра вагонного депо Бондалюка А.І., вх. № 222, від 23 вересня 2019 року щодо невиконання наказів та розпоряджень (вказівок) майстра, а саме: усунення зауважень, виявлених при обробці поїзду № 71/72 сполученням «Запоріжжя-Київ». За порушення трудової дисципліни його позбавлено преміальної винагороди за вересень місяць, відповідно до наказу № 171 від 31.10.2019 року в розмірі 100 %. В письмових поясненнях від 24 вересня 2019 року № 225 ним заперечувалися факти неналежного виконання своїх робочих обов`язків, зазначалося, що в.о.майстра вагонного депо Бондалюк А.І. не довів неякісне виконання робіт позивачем та в рапорті не навів критеріїв, за якими він встановлював порушення робочих обов`язків. У зв`язку з недопущенням представників виборного профспілкового органу, членом якого є він, на оперативну нараду 24 вересня 2019 року, не ознайомлення позивача з наказом про позбавлення його премії, залишення без розгляду його пояснювальної записки від 24 вересня 2019 року (вх. № 225 від 30 вересня 2019 року), головою виборного профспілкового органу, членом якого він є, ОСОБА_5 направлено до відповідача запит від 16 грудня 2019 року № 15 про надання діючого Положення про преміювання ВП Пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1, протоколу оперативної наради про позбавлення його преміальної оплати за вересень 2019 року та документів, які доводять факт порушення, наказу про позбавлення позивача преміальної оплати за вересень 2019 року. У відповідь на зазначений запит відповідачем голові виборного органу надано витяг з діючого положення про преміювання, витяг з наказу № 171 від 31 жовтня 2019 року, інших запитуваних документів надано не було з посиланням на службову та комерційну інформацію АТ «Укрзалізниця». Наказ № 171 від 31 жовтня 2019 року про позбавлення премії позивачу під розписку не повідомлявся, на оперативну нараду представника профспілки допущено не було, попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є, відповідачем не отримувалося. Вважає, що усі без винятку вищеперелічені накази про позбавлення його преміальної винагороди підлягають скасуванню з огляду на наступне. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з розділом 4 Положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1, введеного в дію в 2018 році, преміювання встановлюється за результатами роботи за місяць та виплачується у наступному за звітним. Підставою для нарахування премії є дані фінансової, бухгалтерської та статистичної звітності. Працівники, які допустили порушення виробничої, трудової дисципліни, були притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності чи які допустили інші виробничі недоліки, позбавляються повністю або частково за наказом начальника депо. Позбавлення премії або зменшення її розмірів провадиться за поданням посадової особи, котра керує виробничою діяльністю та за згодою цехового. Рішення з питань нарахування, виплати та розміру премії за основні результати господарської діяльності приймає деповська комісія з питань оплати праці. Комісія розглядає виконання показників преміювання та вносить пропозиції про конкретні розміри премії. Позбавлення його преміальних виплат та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснено відповідачем без згоди профспілкового органу, членом виборного органу якого він є, що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України, так як реалізувати своє право на притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідач міг лише за наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого він є. Із усіх вищенаведених наказів відповідача про позбавлення його премії, копію витягу з одного наказу - № 171 від 31 жовтня 2019 року «Про виплату премії робітникам виробничих дільниць та цехів пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати роботи у вересні 2019 року» - надано на запит виборного профспілкового органу, членом якого є він. З іншими наказами про позбавлення його премії до дійсного часу він під розписку не ознайомлений, його багаточисельні заяви про їх надання залишені без відповіді. При цьому, за відсутності наказів про прийняті рішення щодо позбавлення виплати преміювальної винагороди, неможливо встановити, на підставі яких конкретних норм Положення про преміювання відбулося таке позбавлення. З наказу № 171 від 31.10.2019 року «Про виплату премії робітникам виробничих дільниць та цехів пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати роботи у вересні 2019 року» також не вбачається, на підставі якої норми Положення про преміювання відбулося позбавлення працівника премії. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. Аналогічні за змістом положення також закріплено у статті 97 КЗпП України. Відповідно до ч.4 зазначеної статті, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Таким чином, оскільки накази про позбавлення премії, який є членом виборного профспілкового органу, прийняті без згоди цього органу, що є порушенням вимог статті 252 КЗпП України, вони мають бути скасовані. До того ж, як вбачається із п.4.9 Положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1, підставою для позбавлення повністю або частково нарахування та виплати премії має бути порушення працівником виробничої, трудової дисципліни, адміністративна або кримінальна відповідальність чи допущення інших виробничих недоліків, а оформлення таких дисциплінарних проступків має здійснюватися в порядку, встановленому ст.ст.147-149 КЗпП України, тобто, з винесенням наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, що відповідачем здійснено не було, за винятком випадку позбавлення позивача премії за квітень 2019 року. Згідно п.22 ч.2 ст.92 Конституції України, виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями та відповідальність за них. Статтею 150 КЗпП України передбачено право працівника на оскарження дисциплінарного стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством - главою 15 «Індивідуальні трудові спори» цього кодексу. Однак, за відсутності наказів про дисциплінарні стягнення щодо нього за грудень 2018 року, січень, лютий, березень, липень, вересень 2019 року, право останнього на оскарження наказів про дисциплінарні стягнення було незаконно нівельовано відповідачем. При цьому, згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. У ч.2 ст.233 КЗпП України зазначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 визначено, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право, згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати що йому належить,, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством. Як зазначено в п.6.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників ВСП Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1 ДП «Придніпровська залізниця», затверджених постановою конференції трудового колективу ВСП «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» ДП «Придніпровська залізниця» 02.04.2014 року, повне або часткове позбавлення премії, зменшення або скасування доплат, винагород та інших заохочувальних виплат може провадитися незалежно від дисциплінарного стягнення на умовах, визначених Колективним договором. Відповідно до п.10.14 Положення про оплату праці працівників ПАТ «Укрзалізниця», рішення про відсоток збільшення, зменшення (часткове позбавлення) премії, повне позбавлення або невиплату премії працівникам приймає комісія з питань оплати праці. Відповідно до п.3.1 Положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати господарської діяльності, за рішенням комісії премія може знижуватись або не виплачуватись повністю у разі допущення виробничих недоліків причетним працівникам чи по підприємству в цілому, зокрема, за допущення: випадків виробничого травматизму, транспортних подій з вини виробничого підрозділу; випадків порушення правил внутрішнього трудового розпорядку; випадків порушення правил охорони праці та техніки безпеки; випадків порушення технологічного процесу; випадків невиконання положень робочої інструкції. Вважає, що оскаржувані накази про позбавлення 100 % премії за наведені періоди не відповідають нормам законодавства та п.3.1. Положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1, оскільки в них відсутні посилання на конкретні обставини допущення ним порушень трудової та виробничої дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, положень робочої інструкції, не зазначені конкретні обов`язки працівника та пункти робочої інструкції, у відношенні яких допущені порушення. До того ж, вважає, що загальне посилання на порушення ним правил внутрішнього трудового розпорядку та/або трудової дисципліни без зазначення порушень конкретних пунктів посадової (робочої) інструкції, Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства тощо не свідчить достеменно про факт такого порушення та не доводить його вини. Виходячи зі змісту оскаржуваних наказів, останні не містять доказів на підтвердження обґрунтувань правомірності застосування до нього позбавлення саме в розмірі 100 % преміальної винагороди. Аналогічна правова позиція наведена і в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", згідно до якої, при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. Відтак, відповідач на підставі положень колективного договору, внутрішніх нормативних актів про преміювання, про оплату праці, правил внутрішнього трудового розпорядку, мав визначити та навести в обгрунтування спірних наказів конкретні порушення, передбачені конкретними внутрішніми нормами, які, начебто, він вчинив, надати їм об`єктивну оцінку з урахуванням його письмових пояснень, ступеню його вини, обставин, які спричинили саме такі дії працівника, встановити, чи підпадають вони під норми цих нормативно-правових актів, як підстав позбавлення премії, узгодити своє рішення з профспілковим органом, членом якого він є, і тільки потім приймати обгрунтоване рішення про позбавлення його премії, оскільки позбавлення премії є змінами умов в оплаті праці, які погіршують матеріальний стан працівника, який у такому випадку захищений нормами трудового законодавства. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що його права були порушені, тому змушений звернутися до суду та просить визнати незаконними і скасувати накази виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1 Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця»: № 5 від 29.01.2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за грудень 2018 року; № 26 від 26.02.2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за січень 2019 року; № 49 від 27.03.2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за лютий 2019 року; № 68 від 24.04.2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за березень 2019 року; № 89 від 28.05.2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за квітень 2019 року; № 141 від 28.08,2019 року в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за липень 2019 року; № 171 від 31.10.2019 року «Про виплату премії робітникам виробничих дільниць та цехів пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати роботи у вересні 2019 року» в частині позбавлення його премії слюсаря з ремонту рухомого складу в розмірі 100 % за вересень 2019 року. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь суму невиплаченої преміальної винагороди за грудень 2018 року, січень лютий, березень, квітень, липень, вересень 2019 року в розмірі 15 374,74 грн. А також стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2021 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.50-51).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник відповідача про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.53), скористався своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, та подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає наступне. Так, при ознайомленні з позовними вимогами та викладеними обставинами відповідач не погоджується та вважає, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 з 28 жовтня 2016 року по квітень 2021року працює на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу у пасажирському вагонному депо Запоріжжя - 1 Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». 30 листопада 2018 року вх.№ 6710 надійшло повідомлення та витяг протоколу № 5 від 16 листопада 2018 року, відповідно до зазначених документів 02 вересня 2018 року установчим з`їздом працівників ПАТ «Укрзалізниця» створена професійна спілка «Спілка залізничників України» та на «ВП Вагонне депо Запоріжжя-1 філії Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» створена профгрупа «СЗУ». Відповідно до протоколу № 5 від 16 листопада 2018 року, до профгрупи входить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 . Дане повідомлення не містить ні даних про легалізацію спілки, ні даних про затвердження Статуту (включаючи Статут профспілки, копію протоколу про створення профгрупи в «ВП Вагонне депо Запоріжжя-1 філії Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця» та документи підтверджуючі реєстрацію профгрупи). У зв`язку з чим голові зазначеної профспілки ОСОБА_8 було направлено листа з запитом всіх необхідних документів. Відповіді на зазначений запит, ні профспілкою, ні ОСОБА_1 не надавалось, документів на підприємство ніяких не надходило. Запит всіх документів зумовлений тим, що для створення ініціативної групи або юридичної особи - профспілки необхідна наявність не менше 3-х осіб, які виявили бажання її створити. Враховуючи те, що на адресу начальника депо надійшов рапорт від ОСОБА_2 від 26 листопада 2018 року щодо прохання вирішити питання про використання його імені без відома, зазначивши, що він є членом профспілки ЛВЧД-7, не є членом інших профспілок, витребування документів щодо легалізації є законним. Після надходження рапорту від ОСОБА_2 встановлено, що він, дійсно, є членом ППО Пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1. Згідно Статуту, член профспілки не може бути членами інших профспілкових організацій. ОСОБА_2 з профспілкового комітету не виходив та є членом зазначеної профспілки. Довідка додається. До позовної заяви позивачем додана довідка від 21 вересня 2020 року від Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України», в якій зазначено, що з 02 вересня 2018 року по 05 травня 2019 року ОСОБА_1 обіймав виборну посаду голови (профорганізатора) Запорізької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки «Спілка залізничників України», але, відповідно до витягу протоколу № 5 засідання центрального комітету «СЗУ», профгрупа створена 14 жовтня 2018 року та 16 жовтня 2018 року взята на облік в якості обласної структури. Відповідно ст.11, ст.16 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частини 8 ст. 9 ЗУ «Про громадські об`єднання» Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність із статусом' юридичної особи або без такого статусу, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», протягом 60 днів з дня проведення установчих зборів. Згідно до частини 9 ст.9 ЗУ «Про громадські об`єднання», дії від імені незареєстрованоґо громадського об`єднання, крім дій, пов`язаних з реєстрацією такого об`єднання, забороняються. Важливо зазначити, що момент виникнення у працівників - членів профспілки прав та гарантій пов`язано не тільки з моментом вступу до профспілки а і з моментом належного повідомлення роботодавця, а саме інформація і документи про статус профспілки, її членів, склад виборчого органу, порядок прийняттям таким органом рішень тощо. Невиконання роботодавцем вимог профспілки внаслідок відсутності необхідної інформації не може вважатися порушенням чинного законодавства з боку роботодавця. Враховуюче викладене будь які прийняті рішення керівника підприємства не порушують права робітника. Підприємством було зроблено офіційний запит на надання необхідних документів (лист № 2783 від 07 грудня 2018 року) для вирішення в подальшому всіх питань стосовно трудового законодавства України. Позивач зазначає, що всі підстави надуманих звинувачень в порушенні посадових та трудових обов`язків без підтвердження належними доказами є безпідставними. Своїми діями Позивач неякісно та не в повному обсязі виконував посадові обов`язки і до нього були застосовані додаткові заходи впливу. У період з 02 вересня 2018 року по 05 травня 2019 року документів підтверджуючих реєстрацію профспілки СЗУ на підприємство не надходило. Щодо позбавлення премій, то представник відповідача зазначає наступне, так позбавлення премій на підприємстві відбувається на підставі Положення про преміювання" (надалі Положення), порушень процедури позбавлення преміє на підприємстві не має. Так, відповідно до пункту 4.9 Положення, працівники, які допустили порушення виробничої, трудової дисципліни, були притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності чи які допустили інші виробничі недоліки, позбавляються повністю або частково за наказом начальника депо. Розрахунок премії у період за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, липень 2019 року, вересень 2019 року не проводився у зв`язку з її позбавленням. Позбавлення премії відбувалось за порушення посадових обов`язків, трудової та технологічної дисципліни, правил внутрішнього розпорядку та норм охорони праці. Оформлювалось з додержанням норм законодавства. Порушення виробничої, трудової дисципліни, чи інші виробничі недоліки розглядаються на нараді з обов`язковою присутністю особи яка допустила порушення обов`язків, чи виробничі недоліки. В протоколі зазначається рішення по визначеним питанням. Майстром на ім`я комісії подається подання щодо визначення розміру премії кожному працівнику з зазначенням причин зниження чи позбавлення премії (відповідно до п.3 Положення про преміювання), з урахуванням протокольних рішень. З зазначеним поданням ознайомлюють працівника. Додатково представник відповідача зазначає, що основною причиною не згоди, це - порушення процедури розбору, відсутність представника «СЗУ». У відповідних наказах «Про виплату премій робітникам виробничих дільниць та цехів....» в частині позбавлення премій або зниження її обов`язково зазначається підстава, а саме НВПО - це невиконання посадових обов`язків. Також зазначає, що на всі звернення (заяви) Позивача надавалась відповідь у відповідності з вимогами чинного законодавства. Крім цього, зазначає, що 12 грудня 2018 року на оперативній нараді було розглянуто рапорт вх.№. 114 від 29 листопада 2018 року в.о. майстра ОСОБА_9 , та рапорт вх. № 102 від 26 листопада 2018 року оглядача-ремонтника ОСОБА_2 щодо неякісного виконання технічного обслуговування пасажирським вагонам. Причиною написання рапортів слугувало неодноразове неякісне проведення робіт ОСОБА_1 , скарг колег із-за додаткового усунення зауважень після ОСОБА_1 (рапорти оглядача - ремонтника Малишка І.В.). Зауваження керівництва за неякісне проведення робіт або порушення правил внутрішнього трудового розпорядку Позивачем представлено як негативне ставлення та тиск. Щодо рапорту ОСОБА_1 вх. № 130 зазначають, що це є думка Позивача. ОСОБА_2 було написано рапорт щодо невиконання своїх обов`язків ОСОБА_1 та поданий рапорт на керівника, що його ім`я використовується без згоди. Так, на нараді 12 грудня 2018 року встановлено порушення пунктів робочої інструкції слюсаря з ремонту рухомого складу 5 розряду Охотіним, а саме: п.2.2 розділу 2 «Завдання та обов`язки» «Розбирає, ремонтує і складає основні вузли та агрегати з різними типами посадок, а саме: візки пасажирських вагонів з гідравлічними амортизаторами, гаситель коливань гідравлічний, передачі важільні, устаткування гальмівне, магістраль повітряна, деталі ударно-тягових елементів вагона, циліндри гальмівні. На нараді вирішено через невиконання своїх обов`язків позбавити слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 преміальної винагороди на 100 % за грудень місяць поточного року. Так, в січні 2019 року на оперативній нараді відбувався розгляд рапортів та актів майстра вагонного депо Пивовара С.В. щодо відсутності на робочому місті та підприємстві слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 з 08 год. 00 хв. 28 грудня 2018 до 09 год 00 хв. 28 грудня 2018 року, та рапорту начальника пункту Благодарного О.В. від 06.01.19 вх. № 2. На нараді слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 було зазначено про можливість надання повного пакету документів щодо участі його представника профспілкової організації. У зв`язку з тим, що документів щодо легалізації його профспілкової організації ОСОБА_1 не надаються, нарада проводиться без участі представника профспілкової організації. Слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 на нараді було запропоновано надати усні та письмові пояснення з приводу його відсутності на робочому місці, однак, останній відмовився надавати усні та письмові пояснення, про що складено акт. Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівник зобов`язаний додержуватись трудової технологічної дисципліни. Відповідно до ст.141 КЗпП України, на власника покладається обов`язок забезпечити суворе додержання трудової і виробничої дисципліни. За недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку п.4.2. посадової інструкції передбачена відповідальність. За порушення, правил внутрішнього трудового розпорядку позбавлено слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 преміальної винагороди на 100 % за січень місяць поточного року. 22 лютого 2019 року на оперативній нараді розглянуті зауваження, виявлені раптовою перевіркою стану охорони праці 25 січня 2019 року: слюсар з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 , під час виконання робіт з технічного обслуговування пасажирських вагонів поїзда № 72 Запоріжжя Київ, порушив вимоги інструкції з охорони праці № 13 «для слюсаря з ремонту рухомого складу». ОСОБА_1 , заслухавши зауваження по проведеній перевірці, відмовився надавати пояснення. Про відмову в наданні пояснень було складено акт. На нараді ОСОБА_1 після цього зауважив, що він бажає присутності на нараді представника профспілки «Спілка залізничників України», а саме: Скорика О.І. На запитання щодо підтвердження повноважень представника профспілки додав, що всі документи він надавав і інших не буде. На нараду було запрошено ОСОБА_7 та запропоновано надати всі документи, які б підтверджували правомочність профспілки та документи як представника. ОСОБА_7 будь яких документів не надав, зазначивши, що повідомлення надсилалось у листопаді і інших документів в нього немає. На нараді вирішено: за порушення норм охорони, праці позбавити преміальної винагороди 100 % за лютий 2019 року. Додатково представник відповідача зазначає, що 28 лютого 2019 року було проведено позапланове інспекційне відвідування з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Порушень не виявлено. Та підприємством отримано запит про надання інформації від 25 лютого 2019 року за № 08/02.8-05/1794. Відповідно запиту до управління Держпраці Запорізькій області надійшла скарга від члена ГО «Захищений успішний залізничник» (а не «СЗУ» ) слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 щодо невідповідності Засобів індивідуального захисту (313). Вся необхідна.документація була надана відповідно листа. Вимог щодо неможливості використання та його вилучення від управління Держпраці не надходило. На нараді 14 березня 2019 року було розглянуто рапорт від 07 березня 2019 року вх. № 52 від оглядача - ремонтника вагонів Агризкова О.О., відповідно до якого 06 березня 2019 року спільно з в.о. заступника начальника депо Благодарним О.В. було проведено контрольний огляд по якості підготовки в рейс складу поїзду № 72/71, сполученням «Запоріжжя-Київ», при цьому, було виявлено невиконання по усуненню несправностей крейдової розмітки по прибуттю поїзду з рейсу, а саме: послабленні гасителі коливань та пшінтоних гайок. Для усунення даних зауважень та відправлення составу технічно справним був залучений оглядач-ремонтник вагонів ОСОБА_10 . Так, на нараді 14 березня 2019 року встановлено порушення пунктів робочої інструкції слюсаря з ремонту рухомого складу 5 розряду Охотіним п.2.9 розділу 2 «Завдання та обов`язки». При прийнятті рішення щодо позбавлення преміальної винагороди у розмірі 100 % за березень 2019 року враховувались рапорти Охотіна Р.І. № 49 та 51 від 06 березня 2019 року, а також той факт, що іншими працівники було усунуто всі зауваження. На нараді слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 було зазначено про можливість надання повного пакету документів щодо участі його представника профспілкової організації. У зв`язку з тим, що нових документів щодо легалізації його профспілкової організації ОСОБА_1 не надавалось, нарада проводиться без участі представника профспілкової організації. На оперативній нараді 23 квітня 2019 року було розглянуто рапорт від 19 квітня 2019 року вх.№ 86 від в.о. майстра вагонного депо Савенка І.В. щодо відсутності на робочому місці та підприємстві з 12 год. 45 хв. 19 квітня 2019 року слюсаря з ремонту рухомого складу Охотіна РД. Відсутність на робочому місці без поважних причин є порушенням прав внутрішньогр розпорядку та трудової дисципліни. Слюсар з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці та підприємстві 19 квітня 2019 року з 12 год 45 хв. до 13 год 50 хв. 19 квітня 2019 року, про що був складений відповідний акт. Про відмову в наданні усних та письмових пояснень на нараді складено акт. За невиконання слюсарем з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 пункту.4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, пункту 1.3. робочої інструкції, ст.139 КЗпП України наказом від 26 квітня 2019 року № 14/с оголошено догану. На нараді слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 було зазначено про можливість надання повного пакету документів щодо участі його представника профспілкової організації, а саме: документи щодо легалізації його профспілкової організації (документи про статус профспілки, її членів, склад виборного органу, порядок прийняття таким органом рішень та їх повноваження тобто Статут, протокол про створення профгрупи, свідоцтво про легалізацію). Рішення, які приймаються роботодавцем після створення профспілки, але до моменту отримання роботодавцем інформації, в тому числі, копій відповідних документів щодо її створення, вони вважаються такими, що прийняті з дотриманням вимог законодавства про працю і не підлягають скасуванню чи перегляду. Ненадання Статутних документів є зловживанням своїми правами представниками профспілки, так як, відповідно до ст.2 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», інформація статутних і програмних документів є загальнодоступною. Зазначені документи повинні бути надані на підприємство офіційно. Відповідно до пункту 4.11 Положення про преміювання, в разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, премія за місяць, протягом якого було накладено дисциплінарне стягнення, не виплачується повністю. На оперативній нараді 31 липня 2019 року було розглянуто рапорт в.о. майстра вагонного депо Самойлова Г.І. вх. № 173 від 26 липня 2019 року щодо невиконанням завдань майстра слюсарем з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 25 липня 2019 року. За порушення трудової дисципліни вирішено клопотати перед начальником Депо і про позбавлення премії у розмірі 100 % за липень 2019 року. На оперативній нараді 24 вересня 2019 року було розглянуто рапорт 23 вересня 2019 року вх. № 222 в.о.майстра вагонного депо Бондалюка А.І. про те, що слюсар з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 23 вересня 2019 року не виконує накази та розпорядження (вказівки) майстра та просить прийняти міри щодо надання оцінки поведінки слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 23 вересня 2019 року в.о.майстра ОСОБА_11 видав завдання (розпорядження) слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 на обробку потягу № 71/72 сполученням «Запоріжжя-Київ». Тому, за невиконання слюсарем з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 пункту 2.9. робочої інструкції, ст.139 КЗпП України, що є порушенням трудової дисципліни прийнято рішення позбавити премії слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 за вересень 2019 року у розмірі 100 %. При цьому, представник відповідача зазначає, що на момент проведення наради та ознайомлення з поданням інформації про членство у профспілці ОСОБА_1 не було. Лист від 10 вересня 2019 № 11 про те, що ОСОБА_1 став членом Вільної профспілки Машиністів України надійшов на підприємство 21 жовтня 2019 року. У зв`язку з відсутністю повної інформації для прийняття рішень та для подальшої співпраці листом від 15 листопада 2019 року № 2651 було зроблено запит про надання повної інформації. Відповідь отримана у грудні 2019 року та важливо зазначити, що 30 вересня 2019 року головним управлінням Держпраці у Запорізькій області було проведено інспекційне відвідування з питань нарахування та виплати премій (березень 2019 року по вересень 2019 року), додержання процедури винесення догани (наказ від 26 квітня 2019 року № 14/с), ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку та з посадовою інструкцією, Порушення чинного законодавства про працю відсутні. Скасування наказів «Про виплату премії робітникам виробничих дільниць та цехів пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1» в частині позбавлення премії слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 в розмірі 100 % за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, квітень 2019 року, липень 2019 року, вересень 2019 року є необгрунтованим та дана вимога задоволенню не підлягає з наступних причин. Позбавлення премій на підприємстві відбувається на підставі Положення, про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати господарської діяльності (надалі Положення). Положеннями ст.ст.94, 97 КЗпП ст.2 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що премія не є складовою частиною основної заробітної плати та її нарахування, виплата конкретному працівнику, повноваження позбавляти конкретного працівника премій повністю або частково здійснюється власником підприємства без погодження з профспілковими організаціями, (постанова ВСУ від 15.05.2017 року в справі № 6-2790цс16). Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій чи позбавлення премій не можна кваліфікувати, як погіршення умов оплати праці (ВСУ, справа № 6-2790цс16). Так, відповідно до п.4.9 Положення «Працівники, які допустили порушення виробничої, трудової дисципліни, були притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності чи які допустили інші виробничі недоліки, за наказом начальника депо». Згідно пункту 4.10 Положення передбачено «Позбавлення премії або зменшення її розмірів провадиться за поданням посадової особи, котра керує виробничою дільницею та згодою цехового комітету і оформлюється наказом начальником депо із зазначенням причин». Відповідно до пункту 4.11 Положення, в разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, премія за місяць, протягом якого було накладено дисциплінарне стягнення, не виплачується повністю. Тобто, положенням передбачено деприміювання як за дисциплінарні стягнення так і за порушення виробничої, трудової дисципліни або інші виробничі недоліки. Як вбачається з вищенаведеного, позбавлення ОСОБА_1 преміальних винагород за грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, березень 2019 року, липень 2019 року, вересень відбулося за порушення виробничої трудової дисципліни або інших виробничих недоліків. Премія за квітень 2019 року не виплачувалась повністю у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Положеннями ст.ст.94, 97 КЗпП ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» визначено, що премія не є складовою частиною основної заробітної плати та її нарахування, виплата конкретному працівнику, повноваження позбавляти конкретного працівника премій повністю або частково здійснюється власником підприємства без погодження з профспілковими організаціями. Преміальна виплата є заохочувальною і право на її виплату належить виключно роботодавцю за підсумками роботи працівника, а не є обов`язковою складовою заробітної плати, невиплата якої помижово розцінюється представником позивача як порушення прав працівника на частину заробітку. Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Додаткові складові (премії, надбавки тощо) не є гарантованими і мають індивідуальний характер. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, чи позбавлення премій, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці. Відносно притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , догана винесена у відповідності до норм трудового законодавства, з додержанням вимог ст.ст.147, 149 КЗпП України. Враховуючи те, що на нараді 23 квітня 2019 року слюсарю з ремонту рухомого складу ОСОБА_1 було зазначено про можливість надання повного пакету документів щодо участі його представника профспілкової організації, а саме: документи щодо легалізації його профспілкової організації (документи про статус профспілки, її членів, склад виборного органу, порядок прийняття таким органом рішень та їх повноваження тобто Статут, протокол про створення профгрупи, свідоцтво про легалізацію). Рішення які приймаються роботодавцем після створення профспілки, але до моменту отримання роботодавцем інформації, в тому числі, копій відповідних документів щодо її створення, вони вважаються такими, що прийняті з дотриманням вимог законодавства про працю і не підлягають скасуванню чи перегляду. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надаються зазначені документи, нарада проводиться без участі представника профспілкової організації. Не надання Статутних документів є зловживанням своїми правами представниками профспілки, так як, відповідно до ст.2 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», інформація статутних і програмних документів є загальнодоступною. Окрім цього, представник відповідача зазначає, що наказ від 26 квітня 2019 року № 14/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у відповідності до ст.151 КЗпП України протягом року був чинним. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська компанія» відмовити повністю (а.с.54-62).

01 листопада 2021 року позивач своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством скористався та подав відповідь на відзив, згідно якої послався на обставини, викладенні в позовній заяві та, крім цього, зазначив наступне. Так, при ознайомленні з відзивом на позовну заяву та доданими до нього копіями наказів щодо позбавлення його премії, вважає, що наведені в ньому доводи не спростовують заявлених ним вимог, оскільки не доводять правомірність застосування до нього заходів відповідальності у вигляді позбавлення премії та дотримання порядку застосування таких заходів. По-перше, як вбачається із копій оскаржуваних наказів, причиною позбавлення його премії зазначено не виконання посадових обов`язків (НВПО). Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми осадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються приємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. На підприємстві відповідача в спірний період діяло положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя-1 за основні результати господарської діяльності від 27 вересня 2018 року, яке є Додатком № 10 до Колективного договору Відокремленого. структурного, підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на 2014 рік. Із зазначеного Положення про преміювання вбачається, що премії працівників мають систематичний характер, отже, передбачені системою оплати праці. Якщо премія передбачена системою оплати праці, то, відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці», вона є додатковою зарплатою і пов`язана з виконанням виробничих завдань і функцій. Відповідно до п.2.2.2 Інструкції зі статистики з заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, що мають систематичний характер. Основні результати господарської діяльності від 27 вересня 2018 року визначаються виробничі упущення, за які працівники позбавляються премії повністю або частково. Відповідно до п.п.4.9-4.12 Положення про преміювання працівники, які допустили порушення виробничої, трудової дисципліни, були, притягнуті до адміністративної або кримінальної відповідальності чи які допустили інші виробничі недоліки, позбавляються повністю або частково за наказом начальника депо. Позбавлення премії або зменшення її розмірів провадиться за поданням посадової особи, котра керує виробничою діяльністю та за згодою цехового комітету. В разі притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, премія за місяць, протягом якого було накладено дисциплінарне стягнення, не виплачується повністю. Як вбачається з Положення про преміювання, позбавити працівника виробничої премії можна тільки у разі, якщо вчинений проступок передбачений у переліку причин депреміювання розділу 3 Положення. Зазначений розділ Положення про преміювання взагалі не містить такого визначення допущених недоліків, як НВПО (не виконання йосадових обов`язків), оскільки зобов`язує роботодавця конкретизувати кожну підставу зниження або позбавлення премії. Якщо Положенням про преміювання зазначеного порушення не передбачено, то позбавити працівника премії не можна, оскільки це не є заходами заохочення, а є додатковою заробітною платою. Крім того, пунктом 2.2.11 Колдоговору визначено, що на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі чи порушення трудової дисципліни, запрошується представник профспілкового органу профспілкової організації, членом якої є працівник. Пункт 9.1.10 Колдоговору також передбачає, що документи з соціально-економічних та трудових питань, які стосуються інтересів працівників, приймаються за погодженням чи за участю відповідного профспілкового комітету. Крім того, рішення про позбавлення (зменшення розміру) премії оформляється наказом керівника з обов`язковим зазначенням конкретних обставин, які стали причиною депреміювання. Працівник повинен бути ознайомлений з таким наказом під підпис. Усі надані відповідачем накази про позбавлення премії для ознайомлення йому під підпис не надавалися, конкретних обставин, які слугували б причиною депреміювання, не містять. Тому, на підставі викладеного, вважає, що всі викладенні обставини представником відповідача у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, не надано належних та переконливих доказів на спростування заявлених вимог та зазначених обставин, представник відповідача не обгрунтував свої доводи певними нормами закону, тому позов має бути задоволений в повному обсязі (а.с.110-115).

Представник відповідача, скористався своїм правом на відповідь і 05 листопада 2021 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надав заперечення, згідно яких послався на обставини та докази, які були викладенні у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що всі прийнятті відповідачем відносно позивача накази не суперечать вимогам чинного законодавства, складенні у відповідності до положення про преміювання робітників пасажирського вагонного депо Запоріжжя - 1 за основні результати господарської діяльності. Тому, враховуючи викладенні заперечення, а також відзив на позовну заяву, представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити (а.с.122-126).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК (в редакції закону 2004 року), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ст.3 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються Законодавством про працю. Судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Згідно ч.1 ст.221 КЗпП України, трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями статті 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин.

За приписами ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до вищевказаного, слід дійти висновку, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 29 КЗпП України визначено, що до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний:1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з питань техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. При укладенні трудового договору про дистанційну роботу власник або уповноважений ним орган повинен забезпечити виконання пункту 2 частини першої цієї статті, а також надати працівникові рекомендації щодо роботи з обладнанням та засобами, які власник або уповноважений ним орган надає працівнику для виконання певного обсягу робіт. Ознайомлення може відбуватися у формі дистанційного інструктажу або шляхом проведення навчання безпечним методам роботи на конкретному технічному засобі. У трудовому договорі за згодою сторін можуть передбачатися додаткові умови щодо безпеки праці.

Згідно з частиною другою статті 140 КЗпП України, щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана чи звільнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28 жовтня 2016 року працює в Пасажирському вагонному депо Запоріжжя-1 філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу (а.с.6-8). Як вбачається з матеріалів справи, відносно позивача в період з 29 січня 2019 року по жовтень 2019 року уповноваженою особою виробничого підрозділу Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1 Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» були прийнятті накази щодо позбавлення останнього премії в розмірі 100 % за кожний місяць (а.с.70, 73, 75, 77, 80, 82, 84, 85). При цьому, про прийняття вищевказаних наказів позивачу було відомо, оскільки він від ознайомлення з ними відмовився, про що були складенні акти (а.с.72, 74, 76, 78, 81, 83). При ознайомленні судом з прийнятими наказами було встановлено, що ОСОБА_1 , у зв`язку з певними порушеннями в трудовій діяльності, було позбавлено щомісячної премії в розмірі 100 %, а також в деяких випадках оголошення догани, що фактично і стало підставою для звернення останнього до суду з даним позовом.

При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з`ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи не закінчився для цього встановлений строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 січня 1993 року № 55 затверджено Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, яке поширюється на всіх працівників підприємств, об`єднань, установ та організацій залізничного транспорту, що належать до державної власності, за винятком працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування, будівельних організацій, служб постачання, дорожніх ресторанів, навчальних закладів, науково-дослідних і проектно-конструкторських організацій, бібліотек, методичних кабінетів, будинків культури, клубів, спортивних, дитячих і медичних закладів, пансіонатів і будинків відпочинку галузі (п. 2 Положення).

Відповідно до п.3 Положення, кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов`язаний: знати і неухильно виконувати його вимоги; - дотримуватися порядку і правил, установлених чинним законодавством, Правил технічної експлуатації залізниць, наказів, інструкцій та інших нормативних актів, що діють на залізничному транспорті, точно і своєчасно виконувати накази і розпорядження керівників; - забезпечувати безпеку руху поїздів і маневрової роботи, виконувати вимоги правил і норм охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, пожежної безпеки і охорони навколишнього природного середовища; - берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає, що відповідач під час перебування в трудових відносинах з позивачем діяв у відповідності до вимог трудового законодавства України, відповідачем дотримано всіх законодавчих норм, будь-які порушення під час прийняття наказів щодо позбавлення премії позивача судом встановлено не було. При цьому, посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що прийняті відповідачем накази є незаконними та необґрунтованими, в результаті чого відсутні підстави для позбавлення його премії, оскільки він не порушував посадові обов`язки, трудову та технологічну дисципліну, правила внутрішнього розпорядку та норми охорони праці, до уваги не приймаються, так як останнім не підтверджено належними та допустимими доказами, що під час виконання службових обов`язків будь-які порушення в роботі ними не вчинялися.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про скасування наказів про позбавлення премії задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю.

Керуючись ст.ст.13, 60, 258-259, 265, 268,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниці» в особі відокремленого підрозділу Філія «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо Запоріжжя 1 про скасування наказів про позбавлення премії, стягнення суми невиплаченої премії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал