Ухвала

29 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 596/574/22

провадження № 61-12902ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, просив стягнути з відповідача на його користь 264 516,18 грн середньомісячного заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Тернопільського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 596/1219/18 у розмірі 14 281,39 грн. У задоволенні інших позовних вимог, відмовлено.

Додатковим рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь ОСОБА_1 540,00 грн - втрати на професійну правничу допомогу. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2022 року року та додаткове рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2022 року - без змін.

У грудні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авдєєнко В. В., в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому за законом не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 264 516,18 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00 грн х 250 = 620 250,00 грн).

Отже, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник посилається на те, що суди попередніх інстанції відступили від висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08 вересня 2021 року у справі № 721/910/19, від 02 вересня 2022 року № 521/21828/18, від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18.

Проте зазначене є лише виконанням вимог частини другої статті 389 ЦПК України щодо необхідності зазначення підстав касаційного оскарження.

Таким чином, заявник належно не обґрунтував в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Фактично доводи заявника зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, власного тлумачення застосування норм права у конкретній справі, а також необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Отже, підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, немає.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення ЄСПЛ у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення ЄСПЛ у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авдєєнко В. В., подав касаційну скаргу на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягає касаційному оскарженню, є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович, на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 12 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

Г. І. Усик