Справа № 405/5658/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ГУНП у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 23.04.2020 року слідчий 1 відділу поліції (м. Знам`янка) Кропивницького РУ поліції ГУНП в Кіровоградській області Шленчак А. без ухвали слідчого судді безпідставно провів обшук його автомобіля і вилучив 60 літрів дизельного пального. Після цього 24.04.2020 року працівниками 1 відділу поліції (Знам`янка) було внесено в ЄРДР за № 000689 відомості про вчинення позивачем нібито кримінального провадження крадіжки дії якого підпадають під кваліфікацію ч.1 ст. 185 КК України. Було накладено арешт на автомобіль позивача ГАЗ 24 р/н НОМЕР_1 та 60 літрів дизельного пального. Вказує, що він не викрадав палива і не скоював злочину. Претензій з місця роботи до ОСОБА_1 небуло. На звернення до слідчого Шленчака А. з приводу повернення майна отримував відмову. В той же час буд-яких процесуальних слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні не проводилось протягом 14 місяців. Автомобіль було повернуто 29.05.2020 року, дизельне паливо 25.06.2021 року за постановою процесуального прокурора. Кримінальне провадження було закрито 25.06.2021 року за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Вважає, що працівники поліції своїми діями щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, арешту його майна, цинічно порушували закон, а саме вимоги Закону України «Про національну поліцію» та вимоги КПК України. Мотивуючи арешт майна позивача необхідністю проведення слідчих дій та експертиз. Позивач звертався до суду зі скаргою про зобов`язання керівника слідчого підрозділу Знамянського відділу поліції внести до ЄРДР відомості про вчинення слідчим ОСОБА_2 кримінального правопорушення. На даний час проводиться досудове розслідування Миколаївським відділом ДБР. Внаслідок вищевказаного позивач зазнав моральних страждань, які полягають у відчутті стурбованості, страху за своє життя, погіршенням стану здоров`я, головними болями, оскільки притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності викликає у нього відчуття незахищеності та безкараності до осіб, які вчинили злочин. В той же час друзі та знайомі відвернулись від позивача, ста замкнутим, дратівливим, порушився сон. Крім того, моральні страждання проявляються у відчутті відчаю, сорому, приниження, неможливістю продовжувати активне громадське життя.

Зазначає, що завдану йому моральну шкоду оцінює у розмірі 150000,00 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати дії Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області такими, що завдали йому моральної шкоди за період з 23.04.2020 року по 25.06.2021 року перевищенням повноважень підлеглими цього підрозділу при вилученні у нього належного йому майна та накладення на нього арешту, стягнути із Державного бюджету України на його користь 150000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.08.2021 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

21.10.2021 року за вх. № 25314 до суду від ГУНП в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнав, заперечив проти доводів позивача, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що ГУНП в Кіровоградській області є неналежним відповідачем, оскільки суб`єктом відповідальності є держава. По друге, сам факт арешту майна позивача не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування. По третє, позивач не надає належних доказів, які б вказували на незаконність дій органу досудового розслідування, які б свою чергу вказували на наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача (органи досудового слідства) та вини останнього в її заподіянні.

31.01.2022 року за вх. № 2443 до суду від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зокрема зазначив, що Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало. Вказує, що на сьогоднішній день не існує жодного судового рішення, яким би дії ГУНП в Кіровоградській області були визнанні незаконними. При цьому звернення позивача зі скаргами щодо дій та бездіяльності слідчих до суду не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди. Позивач не надав доказів, якими б підтверджувався факт заподіяння йому моральних та фізичним страждань, наявності та причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Ухвалою від 28.02.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи позивач та його представник повідомлені у встановленму законом порядку.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000689 внесено матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, де зазначено, що 23.04.2020 року надійшло повідомлення зі служби 102 стрільця «Одеська залізниця» про те, що за адресою м. Знам`янка біля зупинки «Вагонне депо» в ході проведення оперативно профілактичних заходів був затриманий гр. ОСОБА_1 , машиніст електропотягу, який у багажному відділенні транспортного засобу ГАЗ-24 д.н. НОМЕР_1 , належному йому, перевозив 3 пластикові каністри ємністю 20 л. в кожній з яких було дизельне паливо.

25.06.2021 року старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000689 від 24.04.2020 року, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.04.2020 року на три каністри з дизельним паливом ємністю по 20 літрів кожна скасовано в поряду ч.3 ст. 174 КПК України (а.с. 7-9).

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.05.2020 року задоволено вимогу ОСОБА_3 , який є представником ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та зобов`язано слідчого Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути ОСОБА_4 автомобіль марки ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , який передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , заборонивши останньому будь-яким способом користуватися, розпоряджатися, відчужувати, передавати, вчиняти інші правочини щодо вищевказаного автомобіля, псувати, пошкоджувати, проводити будь-які ремонтні та відновлювальні роботи, а також вносити будь-які зміни у технічний стан та зовнішній вигляд даного автомобіля, до скасування арешту майна (а.с. 12-13).

Постановою прокурора Знам`янської окружної прокуратури від 25.06.2021 року в порядку ч. 3 ст. 174 КПК України скасовано арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 27.04.2020 року на три каністри з дизельним паливом ємністю по 20 літрів кожна.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 56 Конституції України, згідно якої кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, а також нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач посилаючись на норми ст. 1176 ЦК України просить визнати дії ГУНП у Кіровоградській області такими, що завдали йому моральної шкоди, однак доказів заподіяння йому такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_1 про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, викликаних у період з 23.04.2020 року по 25.06.2021 року внаслідок перевищенням повноважень підлеглими підрозділу ГУНП у Кіровоградській області при вилученні у нього належного йому майна та накладення на нього арешту не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. В. Чміленка, 41), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) про відшкодування моральної шкоди в сумі 150000,00 грн. заподіяної за період з 23.04.2020 року по 25.06.2021 року перевищенням повноважень підлеглими цього підрозділу при вилученні у нього належного йому майна та накладення на нього арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний