Справа №443/1186/20
Провадження №2/443/132/22
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Чорненького Я.Б.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталія Степанівна про розірвання договорів купівлі-продажу та виселення,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталія Степанівна, в якому просить: розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку від 13.08.2018 року, загальною площею 71,8 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1229; розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,25 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0505, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1228; розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1295 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0506, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1231; розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,3454 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0507, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1230; виселити ОСОБА_3 з житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 без надання їй іншого жилого приміщення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.2018 ОСОБА_4 , від імені якої діяла ОСОБА_5 , уклала з ОСОБА_3 вищевказані договори купівлі-продажу нерухомого майна. Пунктом 7 договору купівлі-продажу житлового будинку було передбачено, що продаж такого за домовленістю сторін вчиняється за 37210,00 грн., що еквівалентно 1365,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 9950,00 грн., що еквівалентно 365,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 27250,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Пунктом 7 договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0505 було передбачено, що продаж такої за домовленістю сторін вчиняється за 105950 грн., що еквівалентно 3888,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 84148 грн., що еквівалентно 3088,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 21800,00 грн., що еквівалентно 800,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Пунктом 7 договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0506 було передбачено, що продаж такої за домовленістю сторін вчиняється за 27414,00 грн., що еквівалентно 1006,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 5614,00 грн., що еквівалентно 206,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 21800,00 грн., що еквівалентно 800,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Пунктом 7 договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер :04:003:0507 було передбачено, що продаж такої за домовленістю сторін вчиняється за 34400,00 грн., що еквівалентно 1260,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 1635,00 грн., що еквівалентно 60,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 32700,00 грн., що еквівалентно 1200,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Позивач свої зобов`язання по вищевказаним договорм виконав в повному обсязі, а саме передав відповідачу житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельні ділянки, однак відповідач ні до 01.10.2018, ні по даний час не оплатив за придбане майно, що призвело до істотного порушення договорів. При цьому, відповідач користувався згаданим нерухомим майном, самовільно зруйнував господарські будівлі і споруди, вирубав садові дерева, хоча відповідно до п.14 згаданих договорів, право власності у покупця виникає з моменту державної реєстрації, а сторони домовилися про реєстрацію відповідних прав після проведення повного розрахунку за даними договорами. Таким чином, невиконання відповідачем умов договору у виді несплати грошових коштів в розмірі 104550,00 грн., що еквівалентно 3800,00 доларів США, спричинило значну шкоду позивачу, що виражається у неотриманні грошових коштів, які позивач розраховував отримати при укладенні договорів.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

13.10.2020 відповідач подала відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що дійсно між нею та позивачем було укладено договори купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок. Однак, умова про відстрочку повного розрахунку за придбане майно була зумовлена незадовільним станом такого майна. При цьому, позивач зобов`язувалась відремонтувати дах, оплатити заборгованість за газ, вивезти сміття з криниці та прибудинкової території, тощо. Коли вони були у нотаріуса, нею заперечувалось те, що сторони не мають жодних претензій одна до одної, і продавець погодилась усунути згадані недоліки. Договір вона не читала. Однак, продавець не виконала своїх зобов`язань по усуненню недоліків, у зв`язку із чим вона була змушена за свій рахунок усувати такі. Крім того, нею було оплачено за придбане майно 24.01.2018 5900,00 грн., 07.02.2018 5497,49 грн., 16.11.2018 6030,15 грн., 11.04.2019 8090,45 грн. Таким чином, вважає, що позивач намагається розірвати договори для того щоб використати незначне порушення як привід позбавитися від договору, що призведе до безпідставного збагачення позивача.

10.11.2020 позивачем подано відповідь на відзив, у якому вказує на те, що жодних домовленостей щодо ремонту житлового будинку між ними не було. Тим більше, що в п.6 Договору купівлі-продажу житлового будинку вказано, що такий оглянутий покупцем, недоліків, які перешкоджають використанню житлового будинку та господарських будівель і споруд за цільовим використанням на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного житлового будинку та господарських будівель і споруд у покупця немає. Крім того, щодо тих коштів, які були сплачені додаткового, то частина таких була компенсацією витрат за послуги нотаріуса.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 31.01.2022 року провадження у справі зупинено до встановлення та вступу у справу правонаступників після смерті позивача ОСОБА_4 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 09.08.2022 року провадження у справі поновлено та залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у такому, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що невиконання відповідачем умов укладених договорів щодо повного розрахунку у передбачені строки є істотним порушенням умов таких договорів, оскільки сума коштів, які не оплачені, складає близько 1/3 від загальної суми, що підлягає оплаті. Внаслідок цього, ОСОБА_4 як особа похилого віку з онкологічним захворюванням, була позбавлена того на що розраховувала при укладенні згаданих договорів, а саме на грошові кошти від продажу нерухомого майна, які були їй необхідні, в тому числі і на лікування. Крім того, зазначив, що за час що надавався судом на примирення, відповідач відмовилась оплачувати будь-які кошти за придбане нерухоме майно та задовго до введення на території України воєнного стану виселилась із придбаного у позивача житлового будинку, покинувши територію України, що свідчить про її незацікавленість у вказаному майні.

Відповідач в судове засіданння не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Про причини неявки суд не повідомила належним чином.

При цьому, від імені відповідача ОСОБА_3 25.11.2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить відкласти розгляд справи, у зв`язку із тим, що вона не може потрапити до України, оскільки є громадянкою росії та знаходиться на території Молдови. Однак таке клопотання подано з порушенням ч.8 ст.43 ЦПК України, а саме не підписано електронним підписом, про що канцелярією суду складено акт №122 від 25.11.2022 року «Про отримання документу в електронній формі без накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП), його невідповідності або недійсності, його підписання особою, яка не має такого права» та повідомлено адресата.А тому, зважаючи на вимоги п.7 ч.1 ст.183, ч.8 ст.43, ч.4 ст.183 ЦПК України, суд не бере до уваги подане клопотання.

Окрім того, суд зважає і на те, що про розгляд справи також повідомлявся адвокат Бородійчук Д.О., який представляв інтереси ОСОБА_3 у даній справі, однак останній 11.08.2022 повідомив суд про те, що його повноваження як представника відповідача ОСОБА_3 припинено (а.с.190).

Також, розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням відповідача та її представника, а з часу поновлення провадження у справі у відповідача було достатньо часу скористатись правовою допомогою адвоката.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у її відсутності, оскільки відповідач скористалась правом на подання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх доводів, а в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Третя особа приватний нотаріус Жидачівського (Стрийського) районного нотаріального округу Медвідь Н.С. в судовому засідання позов підтримала.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

13 серпня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 , (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 71,8 кв.м., що розташованого в АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1229 (а.с.32-33).

Умовами вказаного договору, зокрема передбачено, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що відчужуються, розташовані на земельній ділянці площею 0,25 га., кадастровий номер :04:003:0505 (п.2 Договору).

Відчужуваний житловий будинок та господарські будівлі і споруди оглянуті покупцем. Недоліків, які перешкоджають використанню житлового будинку та господарських будівель і споруд за цільовим призначенням на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного житлового будинку та господарських будівель і споруд у покупця немає (п.6 Договору).

Продаж житлового будинку та господарських споруд за домовленістю сторін вчиняється за 37210,00 грн., що еквівалентно 1365,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 9950,00 грн., що еквівалентно 365,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 27250,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018 (п.7 Договору).

Факт проведення повного розрахунку на виконання договору засвідчується заявою продавця (п.8 Договору).

Право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди у покупця виникає з моменту державної реєстрації цих прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Сторони домовилися про реєстрацію прав на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після проведення повного розрахунку за даним договором (п.14 Договору).

13 серпня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 , (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер :04:003:0505, розташованої в АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1228 (а.с.34-35).

Умовами вказаного договору, зокрема передбачено, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 105950,00 грн., що еквівалентно 3888,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 84148,00 грн., що еквівалентно 3088,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 21800,00 грн., що еквівалентно 800,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Факт проведення повного розрахунку на виконання договору засвідчується заявою продавця (п.4 Договору).

Право власності на земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації цих прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Сторони домовилися про реєстрацію прав на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після проведення повного розрахунку за даним договором (п.9 Договору).

13 серпня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 , (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1295 га, кадастровий номер :04:003:0506, розташованої в с.Любша, Жидачівського району, Львівської області, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1231 (а.с.36-37).

Умовами вказаного договору, зокрема передбачено, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 27414,00 грн., що еквівалентно 1006,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 5614,00 грн., що еквівалентно 206,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 21800,00 грн., що еквівалентно 800,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Факт проведення повного розрахунку на виконання договору засвідчується заявою продавця (п.4 Договору).

Право власності на земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації цих прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Сторони домовилися про реєстрацію прав на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після проведення повного розрахунку за даним договором (п.9 Договору).

13 серпня 2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діє ОСОБА_5 , (продавець) та ОСОБА_3 (покупець), укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,3454 га, кадастровий номер :04:003:0507, розташованої в с.Любша, Жидачівського району, Львівської області, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1230 (а.с.38-39).

Умовами вказаного договору, зокрема передбачено, що продаж земельної ділянки за домовленістю сторін вчиняється за 34400,00 грн., що еквівалентно 1260,00 доларів США. В день укладення договору покупець оплатив продавцю 1635,00 грн., що еквівалентно 60,00 доларів США. Сума, що залишилася, тобто 32700,00 грн., що еквівалентно 1200,00 доларів США розстрочується до 01.10.2018. Факт проведення повного розрахунку на виконання договору засвідчується заявою продавця (п.4 Договору).

Право власності на земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації цих прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Сторони домовилися про реєстрацію прав на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після проведення повного розрахунку за даним договором (п.9 Договору).

Як видно з Інформаційної довідки №222844591 від 06.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.40-41), ОСОБА_4 на праві приватної власності належить: житловий будинок, загальною площею 71,8 кв.м., що розташованого в АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 0,3454 га, кадастровий номер :04:003:0507, розташована в с.Любша, Жидачівського району, Львівської області; земельна ділянка, площею 0,1295 га, кадастровий номер :04:003:0506, розташована в с.Любша, Жидачівського району, Львівської області; земельна ділянка, площею 0,25 га, кадастровий номер :04:003:0505, розташована в с.Любша, Жидачівського району, Львівської області.

Також, з банківської квитанції Р24А590575081А81489 АТ КБ «Приватбанк» від 11.04.2019 видно, що від імені ОСОБА_6 (відправник) було перераховано кошти в сумі 8090,45 грн. на ім`я ОСОБА_5 (одержувач), призначення платежу: перекази на карту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Платник ОСОБА_7 (а.с.54).

З банківської квитанції Р24А512962349А22565 АТ КБ «Приватбанк» від 16.11.2018 видно, що від імені ОСОБА_6 (відправник) було перераховано кошти в сумі 6030,15 грн. на ім`я ОСОБА_5 (одержувач), призначення платежу: перекази на карту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Платник ОСОБА_7 (а.с.55).

З банківської квитанції Р24А366786955А68947 АТ КБ «Приватбанк» від 07.02.2018 видно, що від імені ОСОБА_6 (відправник) було перераховано кошти в сумі 5497,49 грн. на ім`я ОСОБА_5 (одержувач), призначення платежу: оплата (200 доларів) за дім в с.Любша (а.с.56).

З банківської квитанції Р24А359805334А33581 АТ КБ «Приватбанк» від 24.01.2018 видно, що від імені ОСОБА_6 (відправник) було перераховано кошти в сумі 5900,00 грн. на ім`я ОСОБА_5 (одержувач), призначення платежу: оплата за дім в с.Любша (а.с.57).

В судовому засіданні представник позивача визнав той факт, що ОСОБА_4 дійсно отримувала кошти від ОСОБА_3 , згідно вищевказаних квитанцій, однак зазначив, що частина цих коштів була призначена для оплати послуг нотаріуса за посвідчення згаданих договорів купівлі-продажу, а частина була оплатою за придбання житлового будинку.

Представником позивача також долучено копію патологогістологічного дослідження №16739/18 від 03.02.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_4 встановлено клінічний діагноз: Са прямої кишки, надсилається: біопсія, дата операції: 25.01.2018, гістологічний висновок: фрагменти гіперплазованої слизової оболонки кишки з набряком та хронічним запаленням в стромі та фрагменти лейкоцитарних нашарувань (а.с.112).

Допитана як свідок третя особа - приватний нотаріус Жидачівського (Стрийського) районного нотаріального округу Медвідь Н.С. пояснила, що нею 13.08.2018 посвідчувались договори купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок між сторонами, до відома яких було доведено умови договору, зокрема щодо житлового будинку та ціни предметів договорів, роз`яснено вимоги і обов`язки. Зміст укладених договорів відповідає волевиявленню сторін, які погодились з усіма істотними умовами. Жодних заперечень (претензій) з приводу стану житлового будинку, який був предметом договору, зі сторони ОСОБА_3 не було як під час укладення згаданих договорів, так і після того.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню ( стаття 657 ЦК).

Згідно ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

За положеннями статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Підстави для зміни або розірвання договору врегульовані статтею 651 ЦК України.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.651 ЦК України).

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.2 ст.651 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов,- за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, обов`язок покупця оплатити товар за ціною, визначеною у договорі, випливає із закону та правової природи договору купівлі-продажу. Даний вид договору укладається сторонами з метою отримання покупцем певного майна, товару, послуги, а продавцем для отримання оплати за передачу предмету договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналіз вищезазначених норм закону дає підстави для висновку про те, якщо після укладання договору покупцем не здійснено повну оплату предмета договору купівлі-продажу за ціною, встановленою у ньому, продавець, належним чином виконавши умови договору, не отримала того, чого вона розраховувала отримати, укладаючи даний договір, то таке порушення покупцем умов договору є істотним, що є правовою підставою для розірвання договору, що передбачено ч.2 ст.651 ЦК України.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.09.2013 року у справі №6-75цс13, про те, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення - вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Наведена правова позиція також відображена в постановах Верховного Суду України від 03.06.2020 року у справі №591/2531/17-ц, від 09.12.2020 року у справі №199/3846/19 (провадження №61-11407св20), від 24.02.2020 року у справі №320/4784/17-ц (провадження №61-8158св19), від 27.01.2022 року у справі №361/2838/18 (провадження №61-10986св21).

Як зазначалось вище, згідно умов договору купівлі-продажу житлового будинку, продаж такого за домовленістю сторін вчиняється за ціною 37210,00 грн.. Відповідачем в день укладення договору сплачено позивачу 9950,00 грн., сума, що залишилася до сплати за вказаним договором становить 27250,00 грн., що розстрочується до 01.10.2018.

24.01.2018 та 07.02.2018 відповідачем на виконання умов вказаного договору здійснено оплату в сумі 11397,49 грн. (5497,49 + 5900), що представником відповідача визнається, а відтак загальна сума, яка сплачена відповідачем за вказаним договором становить 21347,49 грн. (9950 + 11397,49).

Таким чином, сума, яка підлягає сплаті відповідачем за вказаним договором становить 15862,51 грн. (37210 - 21347,49), що у процентному співвідношенні становитиме 42,63% від узгодженої ціни предмету договору.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2500 га, кадастровий номер :04:003:0505, ціна за вказану вище ділянку становить 105950,00 грн. В день укладення договору відповідачем сплачено позивачу 84148,00 грн., сума, що залишилася до сплати за вказаним договором становить 21800,00 грн., що розстрочується до 01.10.2018.

Сума, яка підлягає сплаті відповідачем за вказаним договором становить 21802 грн. (105950 - 84148), що у процентному співвідношенні становить 20,58% від узгодженої ціни предмету договору.

Одночасно, судом враховується те, що земельна ділянка площею 0,2500 га., кадастровий номер :04:003:0505, яка є предметом вказаного договору, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, який є предметом договору купівлі-продажу житлового будинку.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зазначені норми доповнюють одна одну і закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цим принципом визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Крім того, право власності на земельну ділянку є похідним від права власності на будівлю, яка розташована на цій земельній ділянці і призначена для її обслуговування.

Згідно умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1295 га, кадастровий номер :04:003:0506, ціна за вказану вище ділянку становить 27414,00 грн. В день укладення договору відповідачем сплачено позивачу 5614,00 грн., сума, що залишилася до сплати за вказаним договором становить 21800,00 грн., що розстрочується до 01.10.2018.

Сума, яка підлягає сплаті відповідачем за вказаним договором становить 21800 грн. (27414 - 5614), що у процентному співвідношенні становитиме 79,52% від узгодженої ціни предмету договору.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,3454 га, кадастровий номер :04:003:0507, ціна за вказану вище ділянку становить 34400,00 грн. В день укладення договору відповідачем сплачено позивачу 1635,00 грн., сума, що залишилася до сплати за вказаним договором становить 32765,00 грн., що розстрочується до 01.10.2018.

Сума, яка підлягає сплаті відповідачем за вказаним договором становить 32765 грн. (34400 - 1635), що у процентному відношенні становитиме 95,25% від узгодженої ціни предмету договору.

Надаючи оцінку долученим відповідачем квитанціям Р24А590575081А81489 АТ КБ «Приватбанк» від 11.04.2019 та Р24А512962349А22565 АТ КБ «Приватбанк» від 16.11.2018, суд зважає на те, що із запису у графі «призначення платежу» не вбачається, що вказані кошти були перераховані саме на виконання вищевказаних договорів купівлі-продажу. При цьому, представник позивача, хоча і визнав той факт, що дійсно ОСОБА_4 отримувала кошти, згідно наданих квитанцій, однак зазначив, що частина із перерахованих коштів, в тому числі і з врахуванням квитанцій, де вказано про оплату за будинок, були компенсацією за оплату послуг нотаріуса. Таким чином, з врахуванням того, що з вищезгаданих квитанцій неможливо однозначно встановити за що саме здійснювалась оплата, такі в достатній мірі не підтверджують факт оплати саме за придбане нерухоме майно, суд визнає їх неналежними доказами, а тому не бере до уваги.

Інших доказів, які підтверджували б оплату відповідачем коштів на виконання умов договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок суду не надано.

Також надаючи оцінку долученим представником відповідача скриншотам із текстовими повідомленнями із програми «Вайбер» (а.с.97-100, 102), суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.100 ЦПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч.2 ст.100 ЦПК України)

Відповідно до статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Одночасно, надані роздруківки скріншотів з програми «Вайбер» не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», тобто є недопустимими доказами. Будь-які докази того, що вищезазначені роздруківки створювалися у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати осіб), який є обов`язковим реквізитом електронного документа, в матеріалах справи відсутні. Такі обставини унеможливлюють ідентифікацію відправника та отримувача вказаних повідомлень, та зміст таких повідомлень не захищений від внесення правок та викривлення.

Більше того, як видно із поданих скріншотів, текстові повідомлення у програмі «Вайбер» викладені іноземною мовою та не надано перекладу на українську мову, що позбавляє суд можливості встановити дійсний зміст таких повідомлень, а тому з врахуванням вищевикладеного, суд не бере їх до уваги.

Доводи відповідача про те, щоколи вони були у нотаріуса, вона заперечувала те, що сторони не мають жодних претензій одна до одної, умова про відстрочку повного розрахунку за придбане майно була зумовлена незадовільним станом такого майна, позивач зобов`язувалась відремонтувати дах, оплатити заборгованість за газ, вивезти сміття з криниці та прибудинкової території, чого не виконала, та вона змушена була власний рахунок усувати вказані недоліки, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідачем не додано жодного належного, допустимого та достатнього доказу наявності вказаних обставин. Більше того, такі доводи відповідача повністю спростовуються умовами укладеного договору купівлі-продажу житлового будинку, а саме п.6 та показами приватного нотаріуса Медвідь Н.С. наданими нею в судовому засіданні під час допиту як свідка, допит якої був ініційований саме стороною відповідача.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що порушення відповідачем істотних умов договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок щодо повного розрахунку, є істотним порушенням кожного договору останньою, оскільки позивачем, яка на момент укладення договорів була важко хвора, не було отримано грошових коштів, на які вона розраховувала при укладенні цих договорів, сума яких у процентному співвідношенні до ціни предметів договорів склала 42,63%, 20,58%, 79,52% та 95,25%, та строк оплати яких закінчився 01.10.2018, тобто значною мірою була позбавлена того на що розраховувала. При цьому, суд бере до уваги і ту обставину, що ні на час звернення до суду із даним позовом, що мало місце у 2020 році, ні за час, що давався сторонами для мирного врегулювання спору, ні після цього, відповідач не вчинила жодних дій, спрямованих на належне виконання укладених догорів.

Відтак, дотримуючись засад розумності та справедливості, права на ефективний засіб юридичного захисту, суд вважає, що наявні правові підстави для розірвання вищезазначених договорів купівлі-продажу, що з огляду на наведені вище обставини, не призведе до безпідставного збагачення позивача, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про виселення відповідача із житлового будинку , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно вимог ч.1 ст.109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Зі змісту наведених вище норм Закону вбачається, що виселення мешканців із займаного житлового приміщення можливе як добровільно так і в судовому порядку.

Одночасно, як встановлено судом під час розгляду справи, відповідач на даний час не проживає у спірному житловому будинку, а відтак вимога позивача про виселення відповідача із спірного житлового будинку в даному випадку є передчасною та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час відкриття провадження 23.09.2020 у справі позивачу було відстрочено сплату судового збору.

Згідно п.1 ст.136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення (ч.2 ст.136 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2522,40 грн., а з позивача на користь держави необхідно стягнути судові витрати із сплати судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 840,80 грн., що буде пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.12,81,141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку від 13.08.2018 року, загальною площею 71,8 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1229.

Розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 025 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0505, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1228.

Розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 01295 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0506, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1231.

Розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 03454 га, від 13.08.2018 року, кадастровий номер :04:003:0507, укладений між ОСОБА_4 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, який посвідчено приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Медвідь Наталією Степанівною та зареєстровано в реєстрі за №1230.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави 2522(дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) в користь держави 840,80(вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка