Провадження № 2-о/204/194/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

14 грудня 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2022 року заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків. Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ доставлено до електронної скриньки, на зазначену ОСОБА_1 електронну адресу, 01.12.2022 року.

Однак, станом на 14.12.2022 року зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунені, а саме.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до зазначених правових підстав, заява подана до суду в порядку окремого провадження.

Заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 109 СК України, відповідно до якої подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Однак вказані вимоги не дотримано.

Так, зі змісту поданої заяви вбачається, що заява не є спільною заявою подружжя, а є заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , оскільки підписана самим ОСОБА_1 , підпис другого з подружжя ОСОБА_2 , відсутній.

Крім того, всупереч вимогам ч.1 ст. 109 СК України не додано до заяви письмового договору про те, з ким буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов його життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, суд акцентує увагу, що договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Таким чином, при зверненні ОСОБА_1 з заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, останнім не дотримано вимог ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, у якій неодноразово наголошувалось, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства («Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть прави буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - вважати неподаною і повернути.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.Ю. Мащук