Справа № 182/3629/21
Провадження № 2/0182/1038/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.08.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Нікопольської міської Ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.06.2021 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, хоча не проживають у її будинку з 2016 року без поважних причин, їх місце проживання їй не відоме. Їх особистих речей у будинку також немає.

Відсутність відповідачів у її квартирі підтверджується Актом від 29.03.2021 року, затвердженим головою квартального комітету №13.

Реєстрація відповідачів у належному їй будинку створює перешкоди в користуванні та розпоряджанні майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідачів при оплаті комунальних послуг.

В добровільному порядку дане питання вирішити неможливо.

Враховуючи вказані обставини, вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування цим будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою про відкриття провадження від 22.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачам був наданий строк 15 днів з дня отримання ними такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Третій особі роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.33-35).

Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження з доданими до неї документами за адресою їх реєстрації (а.с.31,32) у встановленому порядку.

В матеріалах справи наявні пояснення Начальника служби у справах дітей Нікопольської міської ради Л. Васіної на дану позовну заяву (а.с.51), зі змісту яких вбачається, що Служба у справах дітей Нікопольської міської ради не може погодитись з позовними вимогами щодо визнання малолітньої дитини такою, що втратили право користування житлом, оскільки діти не можуть самостійно обирати місце свого проживання. Вважають недоцільним визнавати малолітню дитину такою, що втратила право користування житлом.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, положення ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі ст.ст.16,29,319,383,386,391 ЦК України, виходячи з наступного.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 19.02.1985 року, посвідченого Новіковою Н.В., старшим державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 1-328, належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.7,8).

За відомостями виконавчого комітету Нікопольської міської ради ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29,30).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, в картотеці відділу реєстрації та обліку громадян відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44)

Згідно довідки квартального комітету №13 від 29.03.2021 року, за адресою - АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.11).

В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що відповідачі за вказаною адресою не проживають, їх особистих речей у будинку також немає.

У відповідності до Акту про не проживання за місцем реєстрації від 29.03.2021 року, засвідченого головою квартального комітету №13, за адресою - АДРЕСА_1 не проживають з 2016 року по теперішній час ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно із ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрований у спірному будинку, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

У зв`язку з реєстрацією відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у спірному будинку порушуються права позивача як власника щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм нерухомим майном.

Поважних причин не проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у зазначеному будинку судом не встановлено.

Враховуючи викладене, беручі до уваги обставини справи, те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровані у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2016 року не проживають у будинку, доказів щодо поважних причин їх не проживання та щодо домовленості між ними та власником житла суду не пред`явлено, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та усунути перешкоди позивачу у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

В інших вимогах слід відмовити за недоведеністю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,128,131,259,264-265,268 ЦПК України, п.п.15.5п.15ч.1Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.16,29,319,321,383,386,391 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Нікопольської міської Ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В іншому - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складений 02.08.2022 року.

Суддя: О. В. Рунчева