15.11.2022 Справа № 363/3293/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Редкач М.В., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідачів - адвоката Антонова А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину житлового будинку, розподіл житлового будинку та предметів домашнього вжитку та про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа: Жукинська сільська рада Вишгородського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину житлового будинку, розподіл житлового будинку та предметів домашнього вжитку.

16.02.2018 року позивач подав до суду позовну заяву в новій редакції до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа: Жукинська сільська рада Вишгородського району Київської області та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину житлового будинку, розподіл житлового будинку та предметів домашнього вжитку та про визнання договору дарування недійсним, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд встановити факт проживання між ним та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період 2000 року по серпень 2017 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; розділити житловий будинок АДРЕСА_1 , виділити ОСОБА_1 Ѕ частину приміщень будинку, а саме: 1-3 хол 7,3 кв.м., 1-4 коридор 5,8 кв.м., 1-5 тамбур 3,8 кв.м., 1-6 санвузол 5,6 кв.м.,1-7 житлова 13,1 кв.м., 1-8 житлова 9,3 кв.м., ганок, всього по будинку 44,9 кв.м., господарських будівель: Е - вбиральня, Є - гараж, Ж - навіс; розділити предмети домашнього вжитку, виділити ОСОБА_1 телевізор «Самсунг» - 16 000 грн., холодильник «Індезіт» - 11 000 грн.; визнати договір дарування від 15.09.2017 року серії НМІ № 276410 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2000 року він почав поживати однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. У 2003 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали за спільні кошти старий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 14 000 доларів США. Будинок був побудований у 1962 році з брусу, перебував у непридатному для проживання стані, тому потребував ремонту. Навесні 2004 року був розпочатий капітальний ремонт, будівельні матеріали були придбані за спільні кошти, частину робіт виконував сам позивач, оскільки має ряд будівельних спеціальностей. Будинок був збільшений у розмірі, газифікований з обладнанням пічного опалення. Ремонт закінчився у 2006 році. У 2014 постала потреба нового капітального ремонту. У 2015 році позивач після смерті батька отримав у спадщину земельну ділянку та будинок, які ним були продані за 24 000 доларів США. Ці кошти були використані ним для капітального ремонту, перебудови будинку та оздоблення його предметами домашнього вжитку, а тому числі телевізор «Самсунг» вартістю 16 000 грн. та холодильник «Індезіт» вартістю 11 000 грн.

У серпні 2017 року фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були припинені, а відносини щодо спільного сумісного майна не були вирішені. В 2003 році позивач вселився в будинок ОСОБА_4 , протягом 17 років вони вели спільне господарство, бюджет, відвідували свята як подружжя.

Після звернення ОСОБА_6 до суду із даним позовом, ОСОБА_4 подарувала своїй дочці ОСОБА_3 спірний будинок. Таким чином, позивач вважає даний правочин недійсним.

На підставі викладеного позивач змушений був звернутися до суду із позовом для захисту своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідачів адвокат Антонов К.О. в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Пояснили, що 04.12.2003 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування набула у особисту приватну власність будинок АДРЕСА_1 . Земельна ділянка за цією адресою набута у власність ОСОБА_4 шляхом приватизації, тобто також набула статусу особистої приватної власності. Таким чином, ні житловий будинок, ні земельна ділянка не мають статусу спільної сумісної власності та, як наслідок, не можуть бути предметами поділу спільного майна подружжя. Позивачем не надано будь-якої фінансової документації, з якої можна було б зробити висновок про його участь у добудові, ремонті будинку а також у придбанні побутових приладів. Твердження позивача про те, що він з відповідачем ОСОБА_4 почав проживати однією сім`єю до переїзду в с. Жукин спростовуються договором тимчасового найму приміщення. ОСОБА_4 не розцінювала позивача як члена своєї сім`ї, оскільки уклала з ним договір тимчасового найму приміщення. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не вели спільного господарства, не мали спільного бюджету, не набували спільного майна, не мали спільних банківських рахунків. Крім того, ОСОБА_4 подарувала будинок АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_7 , який їй належав на підставі особистої приватної власності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Раніше в судових засіданнях заперечувала щодо задоволенні позовних вимог. Пояснила, що будинок АДРЕСА_1 придбала в 2003 році за кошти від продажу будинку в с. Пірнове. Позивач не надавав кошти на придбання будинку та його ремонту. Проживала з позивачем, він винаймав приміщення в будинку, у них не було шлюбно-сімейних відносин, мали різний бюджет, харчувалися окремо, у кожного була свою кімната.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи ОСОБА_5 - адвокат Антонов К.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Пірнівської сільської рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явилася, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є знайомим сторін, проживає в с. Жукин, працював разом з позивачем. Позивач з відповідачем ОСОБА_4 проживали разом в селі Боденьки, в 2003 році купили будинок та переїхати жити до села Жукин. Вони проживали разом, як сім`я, вели спільне господарство, будували будинок, перекривали дах, змінювали вікна, збудували гараж та сарай. Допомагав установлювати їм сантехніку та опалення. Бував часто у них в гостях, вони показували, в яких умовах проживають та що купують. Позивач продав батьківський будинок, за ці кошти купував будівельні матеріали та розраховувався з робітниками. ОСОБА_4 в цей час не працювала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що є знайомим сторонам. У 2003 року позивач та ОСОБА_4 переїхали жити до села Жукин, проживали вони разом, робили ремонт у будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що є двоюрідним братом позивача, ОСОБА_4 знає як дружину брата. Перший раз вони приїздили у 2005-2006 році. Був у них в гостях в селі Жукин раза 4, потім в 2010 року вони приїздили до нього в Чернігівську область. Вони були сім`єю. Також приїздили на весілля його доньки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що знає позивача дуже давно, а ОСОБА_4 , з тих пір, коли вони почали разом проживати в селі Пірнове, потім вона переїхала в село Жукин. Відомо, що позивач добудував будинок в селі Жукин. В 2012 - 2013 роках привозив їм щебінь, та з позивачем працювали на одних роботах. В 2014 році він звернувся з прохання привезти цемент, декілька разів привозив цемент, кошти за нього сплачував позивач.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знає позивача давно, разом працювали. З 2003 року позивач та ОСОБА_4 проживають в селі Жукин, до цього вони проживали в селі Пірнове. Вони говорили, що роблять ремонт у цьому будинку. У позивача був будинок, він його продав у 2015 році, виручені кошти він вклав у ремонт будинку в селі Жукин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що є сусідом сторін. У 2004 році познайомився з відповідачем ОСОБА_4 на будівництві її будинку, допомагав їй його будувати. Відносини у неї з позивачем були більш дружні, ніж сімейні, вони проживали разом, спілкувалися, ходили на дні народження один до одного. З 2016 року вже не спілкувався з позивачем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що знає відповідача ОСОБА_3 , працював у неї в 2015 або в 2016 році. Робив ремонт в будинку, а саме вкладав домінант та плитку, ставив двері. Бачив позивача в цьому будинку, які у них були відносини не знає. ОСОБА_3 сплачувала кошти за ремонт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що проживає в с. Жукин, є сусідом сторін. ОСОБА_4 приїхала в 2003 року, в 2004 році вона почала будівництво нового будинку. Позивач їй допомагав, а вона сплачувала кошти. Газ в гостьовий будинок був проведений в 2005-2006 році. Потім в 2015 році було добудовано прибудову до будинку. Брат позивача працював на будівництві. Господарством займалася ОСОБА_4 . Сімейних відносин у них не було. Позивач був ніби квартирантом. ОСОБА_4 сплачувала за будівництво сараю та гаражу. З 2004-2005 рік брат позивача допомагав по будівництву.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_3 була його цивільною дружиною, з 2013 по 2019 проживали разом. Будинок був без прибудови та без обшивки, але до нього був проведений газ. Прибудова була зведена у 2015 році, допомагав їм робити кришу. Позивач не приймав участі у будівництві, не бачив, що б вони жили як подружжя, жили як сусіди. Спільних свят не було. Бачив позивача, але дуже рідко, хто що купував не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що має дружні відносини зі сторонами, знає позивача років 30. Позивач з відповідачем проживав 20 років, як сім`я. Зі слів позивача, знає, що він вкладав гроші у будівництво будинку в АДРЕСА_2 .

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 17.05.1986 року ОСОБА_1 та ОСОБА_18 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Шлюб між ними був розірваний 14.11.2000 року, що підтверджується відміткою відділу РАГС на свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

07.11.2003 року між ОСОБА_19 та ОСОБА_4 був укладений договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 6254.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2181906 від 04.12.2003 року вбачається, що власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

З інвентаризаційної справи № 356 на житловий будинок вбачається, що власником будинку із брусу, житловою площею - 16,4 кв.м., загальною - 39,3, 1962 року збудови, а також надвірних будівель: сарая - «Б», погріба - «В», огорожі «1-2», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

04.08.2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір найму житлового приміщення, а саме житлової площі 16,57 кв. м., житлового будинку, який належить згідно договору дарування від 07.11.2003 року на праві приватної власності і зареєстрований в по господарській книзі № 6254, посвідчений секретарем Жукинської сільської ради Заморою Л.Ю.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2008 року визнано за ОСОБА_1 факт прийняття спадщини фактично та визнано за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, який залишився після смерті його батька ОСОБА_20 , розташованого АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, який залишився після смерті його батька ОСОБА_20 , розташованого АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору дарування від 25.03.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 519, Ѕ житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 була подарована ОСОБА_4 , яка діяла від імені ОСОБА_21 - ОСОБА_1 .

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21965304 від 24.02.2009 року вбачається, що власником Ѕ частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на підставі рішення суду / . / 11.09.2008/ Вишгородський районний суд Київської області.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22355779 від 02.04.2009 року вбачається, що власником Ѕ частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору дарування /519/ 25.03.2009/ ОСОБА_22 , приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Київської області є Мирошник В.М.

26.03.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_23 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :27:152:0168, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Лавриненко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 319.

В будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію № 02-10/231 від 13.09.2017 року виданою Виконавчим комітетом Жукинської сільської ради.

Відповідно до будинкової книги, в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_25 , ОСОБА_5 .

Розпорядженням про надання дозволу на укладення договору дарування від 06.09.2017 року № 438 видане Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області, ОСОБА_4 , як дарувальнику та ОСОБА_3 , як обдарованій надано дозвіл на укладення договору дарування будинку загальною площею 91,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,12 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з врахуванням того, що даний правочин не зменшить і не обмежить прав і охоронюваних законом інтересів малолітньої ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за вказаною адресою, оскільки набувачем за договором дарування стане її мати.

15.09.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування житлового будинку номер АДРЕСА_1 житловий будинок позначений на плані літерою «А», цегляний, загальною площею 91кв.м., житлова площа - 37,5 кв. м., має наступні надвірні споруди: сарай під літ. Б, Г, погріб під літ. В, навіс під літ. Ж,Д, вбиральня під літ. Е, гараж під літ. С, каналізаційна споруда І, колонка питна ІІ, ІІ, огорожа № 1-3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2783.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97413605 від 15.09.2017 року власником житлового будинку загальною площею 91 кв.м., житловою площею 37,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

15.09.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір дарування земельної ділянки, площею 0,12 га, за розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :27:047:0219, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г., зареєстрований в реєстрі за № 2782.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97414025 від 15.09.2017 року власником земельної ділянки, площею 0,12 га, за розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :27:047:0219 є ОСОБА_3 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.12.2019 року по справі призначено судову будівельно - технічну експертизу.

З висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи № 3443/20-43/38670/21-43 від 04.02.2022 року вбачається, що ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 03.10.2017 року становить 1 249 565 грн., в тому числі 1 149 498 грн. - вартість будинку, будівель і споруд домоволодіння; 100 067 грн. - ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер :27:047:0219 - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,12 га.

Оскільки клопотання експерта від 05.02.2020 року не задоволено, необхідні документи не надані, визначити повний перелік будівельних робіт, які проводились в домоволодінні АДРЕСА_1 в 2003-2006 роках та у 2014-2017 роках, їх обсяги та вартість цих робіт, не видається можливим через відсутність вихідних даних.

Також через відсутність вихідних даних, за результатом проведеного дослідження неможливо встановити період (періоди), коли фактично здійснювались будівельні та ремонтні роботи із встановлення мереж газопостачання, водопостачання у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Вартість будівель і споруд домоволодіння АДРЕСА_1 за технічним станом на 17.10.2003 року (згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 356 (т. 1 а.с. 67-98) у цінах на час проведення експертизи становить 88 928 грн.

Вартість будівель і споруд домоволодіння АДРЕСА_1 за технічним станом на 03.10.2017 року у цінах на час проведення експертизи становить 1 885 177 грн.

Поділити житловий будинок по АДРЕСА_1 між співвласниками на Ѕ та Ѕ частки, технічно можливо з відступом від рівності часток співвласників та при умові проведення одночасно з поділом будівельних робіт з реконструкції будинку для приведення частини будинку у відповідність до вимог пунктів5.6, 5.10, 5.17, 5.18, 5.19, 5.20, .21, 5.22, 5.23, 7.1 ДБН В.2.-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення».

Технічно можливі варіанти поділу розраховані, описані в дослідницькій частині та зображені на схемах у додатку 2 до висновку.

Щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу судом зазначається наступне.

Частиною 2 статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

За правилами ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Верховний Суд у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (61-3071св21), від 06.10.2022 року в справі № 496/2083/19 (61-6901св22).

У постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, ОСОБА_4 у 2003 році набула право власності на будинок АДРЕСА_1 . З показів свідків дійсно вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідок з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію, з будинкової книги, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається, що позивач та відповідач ОСОБА_4 разом були присутні на святах. Однак, з показів свідків неможливо встановити чи вели позивач та відповідач спільне господарство, чи мали спільний бюджет, чи витрачали кошти на спільні цілі. Крім того, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 04.08.2006 року був укладений договір найму житлового приміщення. Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів підтвердження його участі у поліпшенні умов проживання у будинку, а саме купівлю будівельних матеріалів та техніки, оплати будівельних робіт, сплати комунальних послуг, спільного харчування, тощо.

Таким чином, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2000 року по серпень 2017 року, у зв`язку з недоведеністю та неогрунтованістю.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на частину житлового будинку, розподіл житлового будинку та предметів домашнього вжитку судом зазначається наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною третьою статті 61 СК України передбачено, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

За статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків (постанова Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 531/295/19 (провадження № 61-3071св21)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15 (провадження № 14-130цс19) зазначила, що, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання.

Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_26 набула право власності на будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, укладеного 07.11.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Голуб Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 6254. Таким чином, зазначений будинок був особистою приватною власністю ОСОБА_26 .

Доводи позивача щодо оздоблення будинку предметами домашнього вжитку, а саме телевізором «Самсунг» вартістю 16 000 грн. та холодильником «Індезіт» вартістю 11 000 грн. є лише його твердженням, яке не підтверджено доказами.

Таким чином, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; розділ житлового будинок АДРЕСА_1 , шляхом виділення ОСОБА_1 Ѕ частину приміщень будинку, а саме: 1-3 хол 7,3 кв.м., 1-4 коридор 5,8 кв.м., 1-5 тамбур 3,8 кв.м., 1-6 санвузол 5,6 кв.м.,1-7 житлова 13,1 кв.м., 1-8 житлова 9,3 кв.м., ганок, всього по будинку 44,9 кв.м., господарських будівель: Е - вбиральня, Є - гараж, Ж - навіс; розділ предметів домашнього вжитку, а саме про виділ ОСОБА_1 телевізора «Самсунг» - 16 000 грн., холодильника «Індезіт» - 11 000 грн., оскільни судом не встановлено факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Щодо позовної вимоги про визнання договору дарування недійсним судом зазначається наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заявляючи вимогу про визнання договору дарування від 15.09.2017 року серії НМІ № 276410 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недійсним, позивачем не доведено, що даний договір дійсно порушує його права та законні інтереси. Таким чином, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

Керуючись ст. ст.4, 10-13, 258-268, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні уточненої позовної заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.11.2022 року.

Головуючий: М.Б. Баличева