Справа № 694/2196/21 Провадження №2-з/694/6/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

27.04.2022 Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів у справі за його позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства. У поданій заяві заявник просить забезпечити докази шляхом їх витребування в Звенигородському відділі реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), м.Звенигородка, пров. В.Погорілого 1 та Звенигородського районного суду Черкаської області.

Заява мотивована тим, що витребувати докази необхідно для їх збереження оскільки через військову агресію Росії можуть бути знищені в результаті військових дій відповідні архіви і подальша можливість отримання доказів може бути ускладнена або відсутня. Вказує, що в позасудовому порядку не має можливості отримати вказані докази в підтвердження чого надає відповідні звернення до Звенигородського відділу ДРАЦС та Звенигородського районного суду.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до висновку, що вона підлягає поверненню заявникові, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

Згідно з ст.83 ЦПК України , сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.1, 2 ст.116 ЦПК України , суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Так, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Як зазначила Велика Палата в Постанові від 11 березня 2020 року по Справа № 9901/608/19, Провадження № 11-1278заі19, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

При поданні заяви про забезпечення доказів позивачем зазначені вище вимоги закону в повній мірі дотримані не були.

Так, заявником в поданій заяві не зазначено жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких останній порушує питання, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Саме посилання на знищення архівів внаслідок військових дій є абстрактним, оскільки відповідні відомості містяться не лише у архівах відповідних установ, а й обов`язково включені до відповідних електронних реєстрів, що виключає можливість їх втрати.

Крім того заявником надані лише відповідні звернення для отримання доказів до відповідних установ, проте відповіді про долю вирішення вказаних запитів не надані.

Крім того забезпечення доказів - це спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи.

Разом з тим об`єктивних даних про усиновлення іншою особою дитини заявником не надано. Також не обґрунтовано витребовування свідоцтва про шлюб відповідачки.

Суд звертає увагу заявника на те, що якщо у сторони існують складнощі з отриманням або поданням певного доказу, вона не позбавлена можливості заявити клопотання про витребування доказів у спосіб, визначений ст.84 ЦПК України .

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності суду на залишення заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 116, 117 258-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про забезпечення доказів - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.І.Сакун