АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2022 року

м. Чернівці

справа № 713/1223/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Половінкіної Н. Ю., Перепелюк І. Б.

секретар Петранюк Ю. Т.

позивач ОСОБА_1

відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2022 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Кибич І. А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 від 7 листопада 2022 року залишено без розгляду.

Суд виходив з того, що заява подана після закриття підготовчого засідання, тобто із пропуском строку, визначеного статтею 49 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Зазначав, що після подання до суду позову позивачем було отримано автомобіль, обумовлений укладеним договором. Після отримання такого автомобіля позивачем було з`ясовано, що він поніс значно більшу матеріальну та моральну шкоду внаслідок пошкодження транспортного засобу за час перебування його у відповідача. У зв`язку з наведеним виникла необхідність у зміні підстав та предмету позову.

Документальне підтвердження про суму матеріальних збитків було отримано позивачем тільки 2 листопада 2022 року, після чого 4 листопада 2022 року була підготовлена заява, в якій позивач виклав позовні вимоги в новій редакції, та 7 листопада 2022 року така заява була подана до суду першої інстанції.

Вважав, що суд першої інстанції обмежив його право доступу до суду та не врахував вказані вище обставини.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що ухвала Вижницького районного суду Чернівецької області постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що 3 листопада 2022 року в ході проведення підготовчого судового засідання позивач не заявляв клопотань та не заперечував щодо призначення справи до розгляду по суті. У позивача було достатньо часу з моменту відкриття провадження у справі скористатися своїм право на зміну предмету та підстав позову.

Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання вчинені всі дії та з`ясовані всі обставини, як цього вимагають норми процесуального права.

Звертаючись з заявою, позивач мав намір змінити одночасно підстави та предмет позову, що суперечить вимогам процесуального права. Така заява фактично є новим позовом до суду.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив:

- розірвати договір на придбання та транспортування автомобіля від 18 листопада 2021 року №ЧВ-18/11-02, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача на його користь 4 653 долари США в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь 80 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з відповідача на його користь пеню за кожен день прострочення у розмірі трьох відсотків вартості послуг.

Посилався на те, що між сторонами був укладений договір придбання та транспортування автомобіля від 18 листопада 2021 року №ЧВ-18/11-02. Відповідно до умов вказаного договору фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобов`язався, зокрема доставити автомобіль з США в строк до трьох місяців.

На виконання умов договору позивач сплатив 4 653 долари США, однак автомобіль не був доставлений в обумовлений сторонами строк.

Вважав, що відповідач ввів його оману щодо строку доставки автомобіля. Такі його дії ОСОБА_2 є нечесною підприємницькою практикою.

Внаслідок вказаних обставин права позивача, як споживача, були порушені, а тому він має право на стягнення пені за кожен календарний день прострочення виконання зобов`язання відповідачем.

Невиконання відповідачем обов`язків за договором про придбання та транспортування автомобіля від 18 листопада 2021 року №ЧВ-18/11-02 призвели до моральних страждань, а тому йому підлягає відшкодуванню моральна шкода (а.с.3-18).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 липня 2022 року відкрито провадження у справі (а.с.49).

28 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю часткової зміни предмету та підстав позову та збільшення розміру позовних вимог.

Посилався на те, що під час отримання ним автомобіля після пред`явлення до суду позову позивачем було з`ясовано, що він поніс значно більшу матеріальну та моральну шкоду внаслідок пошкодження такого автомобіля за час перебування його у відповідача. У зв`язку з наведеним виникла необхідність у зміні підстав та предмету позову. Однак транспортний засіб перебуває на станції техобслуговування, а тому визначити остаточну суму необхідну для його відновлення на час подання клопотання не було можливо (а.с.88-90).

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 3 листопада 2022 року закрито підготовче провадження у справі (а.с.135).

7 листопада 2022 року до суду першої інстанції позивачем була подана заява.

У цій заяві позивач виклав свої позовні вимоги:

- стягнути з відповідача на користь позивача 90 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь пеню за кожен день прострочення у розмірі трьох відсотків вартості послуг в сумі 25 265 доларів США 79 центів;

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на його користь 1 455 доларів США та 95 376 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Посилався на те, що після сплати додаткових коштів в сумі 1455 доларів США він отримав автомобіль обумовлений договором від 18 листопада 2021 року №ЧВ-18/11-02, однак у пошкодженому стані. Вартість відновлювального ремонту такого автомобіля склала 95 376 гривень. Розмір моральної шкоди після з`ясування вказаних обставин позивач оцінив в сумі 90 000 гривень. Також зазначав, що має право на стягнення пені у розмірі трьох відсотків вартості послуг за період з 18 лютого по 18 серпня 2022 року (а.с.150-153).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення заяви позивача від 7 листопада 2022 року без розгляду є незаконною та необґрунтованою.

Щодо заяви позивача про зміну підстав, предмету та збільшення позовних вимог

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Таку правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 1 листопада 2021 року у справі №405/3360/17.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №924/1473/15).

Суд першої інстанції не проаналізував зміст заяви позивача від 7 листопада 2022 року, зміст раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, не визначився чи є така заява поданням іншого (ще одного) позову, чи - збільшенням розміру позовних вимог, чи - зміною предмета або підстав позову, чи одночасною зміною підстав та предмета позову, та не застосував наслідки, які передбачені процесуальним законом в залежності від встановлення вказаних обставин.

У разі, якщо суд прийде до висновку про те, що із змісту заяви позивача вбачається одночасна зміна предмету і підстав позову, що суперечить положенням статті 49 ЦПК України, він повинен у прийнятті такої заяви у відповідній частині відмовити та заяву повернути позивачу.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав в ухвалі від 23 грудня 2021 року у справі №755/11382/20.

Щодо заяви позивача про відмову від частини позовних вимог

Також суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, не врахував, що заява від 7 листопада 2022 року містить відмову позивача від пред`явлених позовних вимог про розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача 4 653 долари США в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та не вчинив дії, які передбачені процесуальним законом у такому випадку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право відмовитися від позову. Це право може бути реалізовано на будь-якій стадії судового процесу.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.

Відповідно до частини 3 статті 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Виходячи з вимог пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що відмова від позову або частини позовних вимог є правом позивача, у суду відсутні підстави не приймати відмову позивача від позову або частини вимог.

Отже у зазначеному випадку є підстави для прийняття відмови позивача від частини позовних вимог та закриття провадження у вказаній вище частині, а не залишення заяви без розгляду.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 листопада 2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 грудня 2022 року.

Головуючий О. О. Одинак

Судді: Н. Ю. Половінкіна

І. Б. Перепелюк