печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.,

секретар судового засідання Габрись О.М.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2/0109/3465/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

До суду з Київського апеляційного суду надійшли матеріали про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2/0109/3465/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополь Автономної Республіки Крим від 17 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в сумі 306 831, 42 грн. та судовий збір в сумі 3 219 грн.

На даний час у ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» виникла необхідність замінити сторону у виконавчому листі його правонаступником, оскільки на даний час рішення суду не виконано. ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому листі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 липня 2021 року у задоволені заяви відмовлено, оскільки матеріали справи не містять в собі належним чином завіреної копії рішення Київського районного суду м. Сімферополь АР Крим, так само відомостей про те, чи відкривалось виконавче провадження за виконавчим листом чи ні. У зв`язку з відсутністю відновленого провадження у справі №2/0109/3465/12 суд позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі про відновлення втраченого судового провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін на 26 жовтня 2022 року (а.с. 51).

Учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи. У прохальній частині заяви представник заявника просив провести розгляд заяви у його відсутність.

Тому, суд розглянув питання відновлення судового провадження у відсутність учасників процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані до документи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Сімферополь АР Крим від 17 жовтня 2012 року у справі № 2/0109/3465/12 задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 306 831, 42 грн. та судовий збір в сумі 3 219 грн. (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження № 35714169 від 19.12.2012 року з примусового виконання виконавчого листа № 2/0109/3465/2012, виданого 09.11.2012 відносно боржника ОСОБА_1 (а.с. 19).

У зв`язку із тимчасовою окупацією АР Крим та м. Сімферополя є обґрунтовані підстави вважати, що матеріали судової справи № 2/0109/3465/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості були втрачені та має місце посилання на те, що і сторонами втрачена можливість доступу до даної цивільної справи.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 р., заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Тому, у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (ст. 2 вказаного Закону).

Згідно з положеннями ст. 3 наведеного Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз. 1, 4 п. 38 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК України) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо). Суд відмовляє також у відкритті провадження, якщо воно не було закінчене ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження у справі, оскільки ця обставина не виключає можливості пред`явлення нового позову (заяви) і це має бути зазначено в ухвалі суду про відкриття провадження у новій справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину провадження, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження, суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Метою втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання тощо.

Так, метою звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до суду із заявою про відновлення втраченого провадження є можливість його подальшого звернення до суду із заявою про заміну сторони у справі її правонаступником.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» додано до заяви про відновлення втраченого судового провадження ті документи, що були у заявника наявні у справі 2/0109/3465/12. Обсяг вказаних документів є достатнім для вирішення питання про відновлення втраченого частково судового провадження в цивільній справі, в частині тих документів, які наявні у заявника.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про достатність зібраних доказів для відновлення втраченого судового провадження у справі № 2/0109/3465/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку з наведеним заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 495 ЦПК України у справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати, понесені іншими учасниками справи, відшкодовуються заявником у повному обсязі, про що суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 491, 353, 488-495 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2/0109/3465/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі № 2/0109/3465/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в наступних матеріалах:

-Копія кредитного договору № 221-0261004/ФК-08 від 29 вересня 2008 року;

-Постанова про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2012 року, ВП 35714169;

-Інформація про виконавче провадження;

-копія заочного рішення Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 17 жовтня 2012 року у цивільній справі № 2/0109/3465/12 про задоволення позову наступного змісту:

«Справа №2/0109/3465/12

РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 жовтня 2012 року місто Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополь Автономної Республіки Криму у складі:

головуючого судді Ральковой І.В.

при секретарі Лонських О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою

Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

встановив:

позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги, тим, що 29.09.2008 року між ним (як правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк») та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 29379 доларів США з розрахунку 9,90% річних на строк до 29.09.2015 року. Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками в розмірі не менше як 349,75 доларів США по двадцяте число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок Позичальника або шляхом внесення готівки до каси банку. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконуються, у зв`язку з чим, станом на 10.02.2012 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 306831,12 грн., з яких 231940,80 грн. - тіло кредиту, 74890,80 грн. - відсотки за кредитом, 8186,21 грн. - комісія за ведення кредиту. На підставі викладеного просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 306831,12 грн. та судові витрати у розмірі 3219 грн.

Позивач, будучі належним чином повідомлений до судового засідання не з`явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутність їх представника, шляхом ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справа розглянута за відсутність позивача згідно його заяви про це.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що сторони, та інші особи, яки беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження). У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Конверт із судовою повісткою на ім`я відповідача повернувся до суду у зв`язку із тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає. Заява щодо зміні свою проживання або перебування відповідач не надавав.

Відповідач, будучі належним чином сповіщеним про дату розгляду справи у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справа розглянута за відсутність відповідача, повідомленого належним чином, шляхом ухвалення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, витікаючи із укладеного сторонами кредитного договору, які регулюються ЦК України.

Згідно договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку було передано «право вимоги», а саме право вимоги до Боржника за Кредитними та Забезпечувальними Договорами (а.с. 19, 22, 23).

Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що сторони уклали кредитній договір № 221-0261004ФК-08 від 29.09.2008 року (а.с. 6-13)

Відповідно до п.п. 2.4 Додаткового договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частками в розмірі не менше як 349,75 доларів США по двадцяте число кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту. У випадку внесення позичальником коштів на повернення заборгованості за кредитом сумі, що перевищує розмір щомісячного платежу по кредиту, надлишкова сума коштів, після виконання п. 2.9 та п. 1.2.2 цього договору зараховується в рахунок повернення кредиту (а.с.6-12).

Згідно п. 1.5. 2.6. 2.7 Договору, процентна ставка за користування кредитом 24% річних за користування кредитом та нараховується у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по двадцяте число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника (а.с. 6-12).

Пунктом 1.7.2.5 Договору передбачено, що помісячна комісія за управління кредитом складає 0,10% річних. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитною лінією здійснюється щомісячно у валюті кредиту або у гривневому еквіваленті по офіційному курсі НБУ на день нарахування.

Відповідно до п. 6.2 Договору, банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору та договорів, укладених у забезпечення виконання зобов`язань за договором, а позичальник зобов`язаний протягом п`ятнадцяти календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором. а також відшкодувати збитки завданні банку, у випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором (а.с. 6-12)

Згідно довідки від 10.02.2012 року заборгованість за відповідачем станом на 10.02.2012 року наявна у сумі 306831,42 грн. з яких 231940,80 грн. - тіло кредиту, 74890,80 грн. - відсотки за кредитом, 8186,21 грн. комісія за ведення кредиту (а.с. 18)

Відповідачу було направлено лист-попередження від 15.04.2011 року в якій зазначено, що банк вимагає виконання зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі протягом 20 календарних днів з дати отримання вимоги, а саме повернення несплаченої суми кредиту та процентів. У добровільному порядку сума боргу відповідачем не сплачена (а.с. 17).

Відповідно до ст. 57-60 ЦПК України позивачем було приведено достатньо доказів наявності в діях відповідача порушень умов кредитного договору. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 526, 1050, 1050 ЦК України керуючись ст. 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (МФО 380236 р.р. НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором в сумі 306831,42 (триста шість тисяч вісімсот тридцять одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (МФО 380236 р.р. НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем на рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через Київський районний суд м. Сімферополя АРК протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя »

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосереднього до Київського апеляційного суду.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Дніпрофінансгруп»: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205

Заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Дельта Банк»: 02000, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38

Боржник: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Батрин