КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 369/13343/17

номер провадження №22-ц/824/8196/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року /суддя Ковальчук Л.М./

у справі за позовом ОСОБА_2 до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені ГУ Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання недійсними державних актів на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державне підприємство «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про визнання частково недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, зобов`язання відновити межі земельної ділянки, зобов`язання безоплатно виправити дані стосовно земельних ділянок.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено./т. 3 а.с. 96-106/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції були вірно викладені обставини, що передували зверненню позивача - ОСОБА_2 які полягали у вчиненні позивачкою правомірних дій спрямованих на реалізацію права власності на належну їй земельну ділянку, але зроблені невірні висновки, що порушують права позивачки. Наголошував, що висновок експертного дослідження свідчить про накладення земельних ділянок відповідачів на ділянку позивача, що порушує її права. За фактичним викладенням обставин справи та встановлених судом фактів, вбачається, що позивач ОСОБА_2 вжила всіх можливих заходів для реалізації свого права на приватну власність, зокрема щодо належної їй земельної ділянки. Попри це, суд оцінюючи обставини справи невірно оцінив норми матеріального права, звузивши та обмеживши права і законні інтереси позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 13.09.2007 року рішенням Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ХІІ сесії У скликання № 56 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність», розглянувши заяву ОСОБА_2 про передачу у приватну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га, враховуючи матеріали інвентаризації земельної ділянки в АДРЕСА_1 фактичному користуванню і даних земельно-шнурової книги 0,15 га, ХІІ сесія У скликання вирішила передати безкоштовно у приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських будівель присадибну земельну ділянку площею 0,15 га гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

03.11.2007 року складено Акт на зберігання межових знаків та установлення та погодження меж землевикористування земельної ділянки АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_2 , представника міської ради ОСОБА_7 , суміжних землекористувачів ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , землевпорядника ОСОБА_9

10.10.2012 року між позивачем та третьою особою був укладений договір на створення (передачу) проектно-технічної документації № 6742, відповідно до якого третя особа зобов`язується виконати проектно-вишукувальні роботи виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою Київська обл., Києво-Святошинський р-н, Бузівська сільська рада Київської області.

Згідно листа № 01/04-05/115 від 24.03.2016 року третьої особи вказано, що було виявлено накладення на земельну ділянку позивача іншої земельної ділянки, що свідчить про наявність земельного спору, який вирішується в порядку, визначеному статтею 158 ЗК «України» або наявність помилок в Державному земельному кадастрі, які відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державний земельний кадастр» можуть бути виправлені, зокрема, на підставі рішення суду.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 3-980, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 21.10.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0266, площею 0,1596 га, розташована на території АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 069473, виданого Бузівською сільською радою 15 січня 2000 року, на підставі рішення виконкому Бузівської сільської ради від 24 квітня 1999 року № 45, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 914/21527, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, перебуває у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині за кожним.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 098275 від 30.03.2007 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 21.10.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0174, площею 0,1067 га, перебуває у власності ОСОБА_6 .

За результатами проведення судової земельно-технічної експертизи було складено Висновок експерта № 521/06/2020 від 18.06.2020 року, згідно якого надані наступні висновки:

1. У фактичному землекористуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 перебуває земельна ділянка загальною площею 1405,8 кв.м. (0,14058 га).

2. Межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0266, площею 0,1596 га, що перебуває у власності ОСОБА_3 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 порушуються із північно-західної сторони ділянкою, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . Порушення меж виражається у накладанні в площині меж фактичного землекористування ОСОБА_2 із межами земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0266 в результаті чого утворюється пляма накладання площею 213,5 кв.м., що описана в дослідницькій частині висновку.

3. Межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0174, площею 0,1067 га, що перебуває у власності ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 не порушуються ділянкою, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . При цьому ділянки розташовані на відстані більше 75 м, що графічно зображено на схемі в додатку № 2 до даного висновку.

4. На ділянку, яка перебуває у фактичному землекористуванні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 :

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0174, площею 0,1067 га, яка перебуває у власності ОСОБА_6 , не накладається та розташована від неї в східному напрямку на відстані більше 75 м, що графічно зображено на схемі в додатку № 2 до даного висновку;

- земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0266, площею 0,1596 га, що перебуває у власності ОСОБА_3 , накладається в площині, в результаті чого утворюється пляма накладання площею 213,5 кв.м., що графічно зображено в додатку № 3 до даного висновку та більш детально описано із зазначенням меж та значенням координат в дослідницькій частині висновку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про те, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані: а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; ж) за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф.

Згідно ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст. 37 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Судом встановлено, що згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Київській області від 20.03.2019 року за результатами матеріалів інвентаризації в архіві Управління виявлено державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0200 (серія ЯЖ № 403279), виданий ОСОБА_6 , державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0174 (серія ЯЕ № 098275), виданий ОСОБА_6 , державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0175 (серія ЯЕ № 098274), виданий ОСОБА_6 . Також в місцевому фонді документації із землеустрою наявні технічні документації по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до наданої суду відповіді архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 02 серпня 2019 року № 06-04/467 суду повідомлено, що документи Бузівської сільської ради за 2018 рік на державне зберігання до архіву не надходили, а тому надати копію рішення 14 сесії 5 скликання від 24 січня 2018 року № 15 «Про передачу ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_3 » немає можливості. Державні акти на право приватної власності на землю на державне зберігання до архіву не надходять, і тому надати копії державного акту на земельну ділянку ОСОБА_4 і ОСОБА_3 немає можливості.

Також згідно відповіді Головного Управління Держгеокадастру у Київській області від 29.10.2019 року у зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та змін до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області не наділене повноваженнями щодо реєстрації прав на земельні ділянки, а лише отримує інформацію про вчинені правочини у результаті інформаційного взаємообміну від суб`єктів реєстрації речових прав на нерухоме майно за допомогою програмно-апаратного комплексу «Національна кадастрова система» Державного земельного кадастру, що використовується Управлінням для обліку зареєстрованих земельних ділянок.

Згідно НКС ДЗК відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0174 перенесено до ДЗК в автоматизованому порядку. Підставою для її формування є проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробником якого є «КВІЗ». Земельна ділянка обліковується за ОСОБА_6 .. В архіві Управління наявний архівний примірник бланку державного акта на право власності на земельну ділянку, що виданий 30.03.2007 року на ім`я ОСОБА_6 , набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.12.2006 року № 2-4142. Документація із землеустрою на вищевказану земельну ділянку не обліковується в архіві Управління, тому надавати будь-які відомості з її складу немає можливості.

Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0266 перенесено до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку. Підставою для її формування є технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, розробником якої є ДП «Київський інститут землеустрою». Вищезгадана земельна ділянка обліковується за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (на праві спільної часткової власності). Документація із землеустрою щодо відведення вищезазначених земельних ділянок, а також другі примірники правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0266 в архіві Управління не виявлені. За даними НКС ДЗК накладки та перетини між земельними ділянками відсутні.

Згідно відповіді Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 19 червня 2019 року у розпорядженні сільської ради відсутні документи, які запитуються судом. Також в листі повідомлено, що документи, які були у розпорядженні сільської ради до 2015 року, передані на зберігання до архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Відповідно до відповіді Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 21.10.2019 року № 06-04/645 повідомлено, що Протокол ХІУ сесії У скликання Бузівської сільської ради від 24 січня 2008 року на державне зберігання до архівного сектору не передавався, тому надати копію рішення ХІУ сесії У скликання Бузівської сільської ради від 24.01.2008 року № 15 «Про передачу ОСОБА_6 у приватну власність земельної ділянки в АДРЕСА_3 » немає можливості. Державні акти на право приватної власності на землю та технічна документація на державне зберігання до архівного сектору не передавались, і тому надати копії державних актів на земельні ділянки та копію технічної документації ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 немає можливості.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, що належать відповідачам, зокрема, ОСОБА_4 - 1/2 частки у спільній власності земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :04:001:0266, площею 0,1596 га, дата державної реєстрації 21.09.2015 року; ОСОБА_3 - 1/2 частки у спільній власності земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :04:001:0266, площею 0,1596 га, дата державної реєстрації 21.09.2015 року; в частині порушення меж (накладення) на земельну ділянку позивача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, не здобуто їх і судом шляхом витребування, що такі державні акти на право власності на земельну ділянку видавались відповідачам у справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Так, встановлено, що відповідачі одержали Свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.04.2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 3-980, Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 21.10.2019 року, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0266, площею 0,1596 га, розташована на території АДРЕСА_2 , що належала померлому ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 069473, виданого Бузівською сільською радою 15 січня 2000 року, на підставі рішення виконкому Бузівської сільської ради від 24 квітня 1999 року № 45, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 914/21527, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, перебуває у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині за кожним.

Крім того, як встановлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя одержав Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 069473, виданого Бузівською сільською радою 15 січня 2000 року, на підставі рішення виконкому Бузівської сільської ради від 24 квітня 1999 року № 45, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 914/21527, тобто ще 15 січня 2000 року, тобто задовго до того, як прийнято було рішення Бузівської сільської ради № 56 відносно позивача ОСОБА_2 про передачу їй земельної ділянки у приватну власність, а саме 13.09.2007 року.

Щодо заявленої позовної вимоги про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, що належить відповідачці ОСОБА_6 - у приватній власності земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :04:001:0174, площею 0,1067 га, дата державної реєстрації 23.09.2015 року, державний акт серії АЖ № 403279 від 15 травня 2008 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0835 га, виданий на підставі рішення ХІУ сесії У скликання Бузівської сільської ради від 24.01.08 № 15), в частині порушення меж (накладення) на земельну ділянку позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у її задоволенні, оскільки межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0174, площею 0,1067 га, не порушуються ділянкою, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

Щодо заявленої позовної вимоги позивача ОСОБА_2 про зобов`язання відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Міськрайонне управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області і Бузівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області відновити межі земельної ділянки позивача ОСОБА_2 , суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив.

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок, яка подається в Управління Держземагентства також у формі електронного документа. Постановою КМ України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» визначено, що базовими елементами формування електронного документа є геодезичні дані (координати точок повороту меж контуру об`єкта, тобто земельної ділянки). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками. Кожний межовий знак має номер, що не повторюється на всій території України. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої: технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої документації із землеустрою. Кінцевим результатом виготовлення технічної документації із землеустрою, основною складовою якої являється каталог координат кутів зовнішніх меж, є державний акт на право власності на земельну ділянку та присвоєння кадастрового номеру, що вносяться в базу Державного земельного кадастру України.

У Висновку експерта № 521/06/2020 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 18.06.2020 року експертом встановлено, що в зв`язку з тим, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , не сформована, технічна документація не розроблена та в представлених на дослідження матеріалах відсутні відомості щодо меж фактичного землекористування досліджуваними земельними ділянками, а також розташування будівель і споруд (житлові будинки, господарські будівлі, огорожі тощо), під час проведення візуально-інструментального обстеження було визначено межі фактичного землекористування (по наявних матеріальних лінійних рубежах-огорожі) досліджуваною ділянкою та розташованих в її межах будівель і споруд. Також експерт звернув увагу і на те, що під час проведеного натурного обстеження в рамках даного дослідження, межові знаки встановленого зразка, якими закріплюється місцеположення поворотних точок зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) виявлено не було.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що було виконано установлення на місцевості меж землекористування, водночас, позивачка не надала суду доказів які ж були встановлені на місцевості межі її землекористування. Заявляючи вимоги про зобов`язання відповідачів відновити межі земельної ділянки, позивачем не вказано які конкретно розміри меж земельної ділянки ОСОБА_2 мають бути відновлені кожним з відповідачів у справі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено позовних вимог, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги, про те, що позивачкою вжито правомірних дій, спрямованих на реалізацію права власності на належну їй земельну ділянку, але зроблені невірні висновки, що порушують права позивачки, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що за висновком експерта, межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0174, площею 0,1067 га, не порушуються ділянкою, що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0266, площею 0,1596 га, що належала померлому ОСОБА_3 , апеляційний суд наголошує, що вона була видана задовго до видачі ОСОБА_2 її суміжної земельної ділянки, а саме, на підставі рішення виконкому Бузівської сільської ради від 24 квітня 1999 року № 45, та на даний час перебуває у власності як отримана спадщина у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по Ѕ частині за кожним, тому вимоги апеляційної скарги не є обґрунтованими.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: