КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2022 року місто Київ

справа №381/1735/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Осаулової Н.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просила:

зобов'язати ТОВ «Компанія Інпласт» звільнити її з посади ливарника виробів із пластмас за ч.3 ст.38 КЗпПУ;

провести виплату за простій у березні, квітні, травні, червні відповідно до ч.1 ст.113 КЗпПУ, сума якої становить 35798,52 грн.;

провести процедуру звільнення та розрахунку відповідно до ст.44 КЗпПУ у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку, сума виплати становить 2/3 під час воєнного стану 26848,89 грн., ст.116 КЗпПУ;

відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 20000 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання позивачами копії ухвали.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та справу направити для розгляду до суду першої інстанції іншим складом суду.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що нею було подано позовну заяву до Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо трудових відносин, зобов`язання ТОВ «Компанія Інпласт» звільнити працівника за ч.3 ст.38 КЗпПУ.

Вказувала, що її вимоги обгрунтовувалися тим, що адміністрацією ТОВ «Компанія Інпласт» порушено вимоги Кодексу Законів про працю України та права працівника.

Зазначала, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на обгрунтування моральної шкоди, неювказувалось, що чотири місяці працедавець не надавав ніякої інформації у відношенні трудових відносин із працівниками, а також не проводилось виплат за простій так як підприємство з 01 січня 2022 року знаходилось на простої, а тому не було ніяких підстав не забезпечувати працівників роботою, тобто виконувати обов`язки працедавця.

Посилалася на те, що в ухвалі суддя вказувала на необхідність сплатити судовий збір.

Вказувала, що нею 19серпня 2022 року було подано заяву про звільнення від сплати судового збору в зв`язку з важким матеріальним станом, до заяви було додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Однак суд вказану заяву не розглянув.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2022 року позивач звернулася до суду із позовом до ТОВ «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання позивачами копії ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, щопозовна заява не відповідає положенням ст.175 ЦПК України, а саме:

обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб`єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками;

вимоги позивача про зобов'язання відповідача провести виплату за простій у березні, квітні, травні, червні у відповідності до ч.1 ст.113 КЗпПУ, сума якої становить 35798,52 грн., провести процедуру звільнення та розрахунку у відповідності до ст.44 КЗпПУ у розмірі, не менше тримісячного середнього заробітку, сама виплати становить 2/3 під час воєнного стану 26848,89 грн., ст.116 КЗпПУ, викладено не зрозуміло, та позивачем в позовній заяві не зазначено, чому саме із такими позовними вимовами вона звернулася до суду за захистом свого особистого немайнового/майнового права та інтересу, таким чином, позивачу необхідно було конкретизувати дані позовні вимоги з посиланням на норми матеріального права, які визначенні Кодексом законів про працю України;

заявлені позивачем вимоги про зобов'язання відповідача провести процедуру звільнення та розрахунку відповідно до ст.44 КЗпПУ у розмірі, не менше тримісячного середнього заробітку, сама виплати становить 2/3 під час воєнного стану 26848,89 грн., ст.116 КЗпПУ, а також стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 20000 грн., жодним чином не обґрунтовані та не містять посилань позивача на норми матеріального права, які підлягають до їх застосування;

позивачем в позовній заяві не зазначено яким чином та якими саме діями відповідачем їй було завдано матеріальну шкоду у розмірі 20000 грн., яку вона просить стягнути з відповідача, та до матеріалів справи не додано жодних документів на підтвердження завданої матеріальної шкоди;

звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання провести розрахунок та стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, позивачем не надано до матеріалів справи належним чином завіреної довідки про стан заборгованості відповідача перед позивачем;

у порушенні вимог ч.4 ст.177 ЦПК УКраїни позивачем не сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за кожну позовну вимогу.

На виконання вимог ухвали від 05 липня 2022 року позивачем була надана заява про усунення недоліків від 19 серпня 2022 року, в якій остання, зокрема, надала пояснення щодо вказаних їй в ухвалі недоліків позовної заяви, зокрема, зазначила, що спосіб захисту прав, який вона просить застосувати - звільнення працівника, визначений у п.7 ч.2 ст.16 ЦПК України.

Вказувала, що її позовні вимоги обгрунтовуються: ст.55, 129 Конституції України, ст.ст.2, 3, 12-16 ЦК України, ч.3 ст.38, ст.44, ч.1 ст.113, ст.116, 221 КЗпП України.

Зазначила, що вона не ставила питання про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 20000 грн., а ставила питання про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. та надана обгрунтування завдання їй моральної шкоди відповідачем.

Також, позивач до заяви про усунення недоліків від 19 серпня 2022 року надала заяву, в якій остання просила звільнити її від сплати судового збору за подачу позовної заяви, у зв`язку з важким матеріальним станом, на підтвердження чого до заяви було додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд виходив з того, що в установлений законом строк, позивачем недоліки вказані в ухвалі суду від 05 липня 2022 року не усунуто.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до ТОВ «Компанія Інпласт», третя особа: Головне управління Держпраці у Київській області про зобов`язання звільнити працівника, стягнення сум та відшкодування моральної шкоди посилалася на те, що вона працює у ТОВ «Компанія Інпласт`на посаді ливарника виробів з пастмас з 19 жовтня 2019 року. Вказувала, що з 01 січня 2022 року підприємство знаходилось в стані простою. 01 червня 2022 року вона, як працівник ТОВ «Компанія Інпласт» звернулася до керівництва із заявою про звільнення з роботи за ч.3 ст.38 КЗпПУ, на яку отримала відповідь №07-13/06 від 13 червня 2022 року, згідно якої їй у звільненні за ч.3ст.38 КЗпПУ було відмовлено, посилаючись на Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2136-IX. Зазначала, що у позовній заяві предметом позову єзобов`язати ТОВ «Компанія Інпласт» звільнити працівника за ч.3 ст.38 КЗпПУ, провести виплату за простій у березні, квітні, травні, червні відповідно до ч.1 ст.113 КЗпПУ, сума якої становить 48 762,40 грн. та провести процедури звільнення та розрахунку відповідно до ст.44 КЗпПУ, у розмірі тримісячного середнього заробітку, сума виплати становить 2/3 під час воєнного стану - 36 571,80 грн., ст.116 КЗпПУ., відшкодуватиморальну шкоду відповідно до ст.237-1 КЗпПУ в розмірі 20 000 грн.

Вимоги позивача, викладені у позовній заяві обгрунтовуються ст.55, 129 Конституції України, ст.ст.2, 3, 12-16 ЦК України, ч.3 ст.38, ст.44, ч.1 ст.113, ст.116, 221 КЗпП України.

У додатку до позовної заяви, позивачем були надані докази, якими вонапідтверджує свої вимоги.

Усуваючи недоліки, які викладені в ухвалі суду від 05 липня 2022 року позивач виклала свої пояснення щодо вказаних їй судом недоліків позовної заяви, а також подала заяву про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від них з доданими до неї відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

Виходячи з системного аналізу норм права, предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для визнання позовної заяви неподаною і повернення позивачу.

З аналізу норм процесуального права вбачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

За змістом статей 13, 175 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви суддя лише перевіряє, чи має заявник, відповідно до статті 4 ЦПК України право на порушення справи, чи відповідають форма і зміст заяви вимогам, чи дотримані правила підсудності та чи не має інших, встановлених законом перешкод для порушення справи в суді.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви ОСОБА_1 не поданою та її повернення, не розглянув належним чином заяву позивача про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від них.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року, справа №503/1904/16, подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення позовної заяви, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, як і не врахував те, що остаточне визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів є завданням підготовчого засідання згідно із ч.1 ст.189 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, щоухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків є передчасною та не ґрунтується на нормах процесуального права.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: