Головуючий у суді першої інстанції: Сенюта В.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Сенюти В.О., у цивільній справі № 754/18052/21 за позовом ОСОБА_1 до Школи І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Школи І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі. Зазначала, що вона працює вихователем групи подовженого дня в Школі І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва. У листопаді 2021 року за місцем її роботи в неї вимагали медичну інформацію щодо вакцинації від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 08 листопада 2021 року їй було вручено наказ про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вважає, що наказ про відсторонення її від роботи через відсутність відповідного щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 є незаконним та таким, що протирічить нормам чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. З урахуванням вкладеного, просила визнати незаконним та скасувати наказ Початкової школи № 311 Деснянського району м. Києва № 106-К від 08 листопада 2021 року про її відсторонення від роботи, стягнути з Початкової школи №311 Деснянського району м. Києва на її користь середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи з 08 листопада 2021 року по час поновлення її на роботі із розрахунку днів вимушеного прогулу та середньої заробітної плати - 12 281,19 грн. на місяць.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ухвалюючи рішення, судом не була надана оцінка правомірності застосування норм трудового законодавства про врегулювання питання відсторонення її від роботи. Звертає увагу на те, що перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, який визначений ст. 46 КЗпП України, не є виключним, положення вказаної статті передбачають можливість його розширення, проте лише актами законодавства України. Відповідно до п. 2 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, втім цей орган не наділений повноваженнями ухвалювати нормативно-правові акти, спрямовані на звуження або обмеження цих прав. Посилаючись на норми міжнародного законодавства щодо протидії пандемії, суд не дослідив той факт, що згідно з резолюцією Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЄ) від 27 січня 2021 року за № 2361 «Вакцини проти Covid-19: етичні, юридичні та практичні міркування» та профільним законодавством України щеплення проти Covid-19 не є обов`язковим.

30 вересня 2022 року Київський апеляційний суд відкрив апеляційне провадження, призначив справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 до розгляду.

20 жовтня 2022 року адвокат Колчанов О.С., який діє в інтересах Початкової школи № 311 Деснянського району м. Києва, подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивачки ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала вихователем групи продовженого дня в Школі І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва за строковим договором з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2021 року (а.с. 23).

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 продовжено дію строкового договору по 31 серпня 2022 року (а.с. 24).

08 листопада 2021 року наказом директора Школи І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва за № 106-К «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » остання відсторонена від роботи з 08 листопада 2021 року на час карантину у «червоній» зоні та на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати. Підставами видання наказу зазначено: повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19 від 01 листопада 2021 року №203 (а.с. 7).

Вказаний наказ оспорений ОСОБА_1 в судовому порядку. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 .

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що згідно ухвали Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №130/3548/21 (провадження № 61-4479св22) Касаційний цивільний суд Верховного Суду передав до Великої Палати Верховного Суду справу про відсторонення від роботи працівниці АТ «Укрзалізниця» з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У цій справі суд першої інстанції задовольнив позов відстороненої працівниці, апеляційний суд скасував попереднє рішення та відмовив у задоволенні позову.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний цивільний суд Верховного Суду вважав, що передача справи на розгляд Великої палати необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики з урахуванням кількості справ, які перебувають на розгляді в судах різної юрисдикції. Виключна правова проблема є такою, що впливає на застосування норм права в подібних та/або тотожних правовідносинах судами декількох юрисдикцій, у зв`язку з чим її невирішення призведе до різного тлумачення чи застосування судами норм права й неоднакового вирішення спорів за тими ж фактичними обставинами та правовим регулюванням. Національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень і запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, нечіткі та взаємосуперечливі. Колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень Великої Палати Верховного Суду задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях:

чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників і запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19;

чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи, що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (закони «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України та необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі, до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 130/3548/21 про відсторонення від роботи працівника з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Керуючись ст. ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Школи І ступеня № 311 Деснянського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на роботі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 08 липня 2022 року - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 130/3548/21 про відсторонення від роботи працівника з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: