Провадження 2/127/2081/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Кравчук А.К.,

позивача ОСОБА_1 ,

адвоката позивача Федчук С.М.

відповідача ОСОБА_2 ,

адвоката відповідача Усова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_1 , про приєднання до матеріалів справи доказів та прийняття їх до розгляду, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом адвоката Федчук Світлани Миколаївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, розгляд якої відбувається у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.10.2022 підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до судового розгляду по суті.

25.11.2022 на електронну пошту суду надійшло клопотання адвоката позивачки про приєднання до матеріалів справи в якості доказів актів від 01.11.2022 та від 23.11.2022. Клопотання обґрунтоване тим, що підставою для звернення позивачки до суду з позовом стало заперечення з боку відповідача факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та виникнення спору щодо права власності на нажите за цей період майна. У своєму відзиві відповідач стверджує, що викладені у позові позивачкою обставини є надуманими. Вказані акти підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю позивача та відповідача без реєстрації шлюбу і спростовують доводи відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її адвокат клопотання підтримали, аргументуючи мотивами, викладеними у ньому, просили приєднати до матеріалів справи надані докази та прийняти їх до розгляду.

Відповідач та його адвокат заперечували щодо задоволення клопотання адвоката позивача. Так, адвокат відповідача зазначив, що докази адвокатом позивачки подані із порушенням положень ст. 83 ЦПК України. Крім того, докази, які позивачка та її адвокат просять прийняти суд до розгляду, надані в обґрунтування позовних вимог, а не в обґрунтування заперечень позивачки на відзив відповідача.

Заслухавши клопотання позивачки та її адвоката, думку відповідача та його адвоката, суд прийшов до наступного висновку.

Нормами цивільного процесуального закону чітко визначено порядок і строки подання доказів учасниками справи, що неодноразово роз`яснювалось учасникам справи. Також судом роз`яснювались й наслідки неподання доказів.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії. Встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 83 і ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 83, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Позивачкою та її адвокатом в порушення ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було письмово повідомлено про неможливість подання суду доказів, які наразі вони просять приєднати до матеріалів справи та прийняти до розгляду; не повідомлено причини, з яких такі докази не могло бути подано у строк, визначений ч. 2 ст. 83 і ч. 5 ст. 177 ЦПК України; не надано докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів.

Також судом було встановлено ухвалою суду від 05.10.2022 строк для надання суду доказів, які не були подані разом із позовом та/або відзивом, разом із наданням відповіді на відзив та/або заперечення на відповідь в обґрунтування викладених у цих заявах по суті обставин, якщо такі докази не надані позивачем або відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом позивачки до суду було подано відповідь на відзив із доданими до нього доказами. Водночас, при подачі відповіді на відзив суду позивачкою та/або її адвокатом також не було письмово повідомлено, як те визначено ч. 4 ст. 83 ЦПК України, про неможливість подання суду доказів, які наразі вони просять приєднати до матеріалів справи та прийняти до розгляду; не повідомлено причини, з яких такі докази не могло бути подано у строк, визначений судом; не надано докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаних доказів і надання їх суду у визначений судом строк.

Згідно із ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Судом прийнято до уваги, що надані адвокатом позивачки в якості доказів суду акти датовані 01.11.2022 і 23.11.2022, однак складання цих актів ініційовано самою позивачкою, що не вказує на неможливість отримання цих доказів до звернення до суду із даним позовом/на момент пред`явлення позову/в ході підготовчого провадження/у строк визначений судом для надання відповіді на відзив.

Позивачем та її адвокатом не обґрунтовано неможливість подання доказів у визначений законом/судом строк; не повідомлено причин, що об`єктивно не залежали від них і перешкоджали своєчасному поданню доказів по справі; клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів або продовження встановленого судом процесуального строку, у відповідності до ст. 127 ЦПК України, суду не подавалось.

Крім того, судом прийнято до уваги, що із позицією відповідача у даній справі, позивачка та її адвокат були ознайомлені з 14.09.2022 (з дня одержання відзиву). Однак, в підготовчому засіданні, яке відбулось 05.10.2022, зокрема позивачка та її адвокат повідомили суду, що вони повідомили про всі обставини справи які їм відомі, надали усі наявні у них докази, на які вони посилаються у позові. Учасниками справи не було повідомлено суд про неможливість подання доказів по справі, крім повідомлення адвокатом позивача про неможливість надання правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, які були надані відповідачем разом із відзивом; заяв про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, не надходило.

Із клопотання адвоката позивачки від 25.11.2022 про приєднання до матеріалів справи доказів та пояснень, наданих в судовому засіданні, вбачається, що надані в якості доказів акти, надано в підтвердження викладених у позові обставин. Також із матеріалів справи вбачається, що підставою звернення до суду з даним позовом й стало заперечення відповідача щодо факту спільного проживання позивачки із відповідачем та виникнення спору щодо нажитого за цей період майна. Тобто позиція відповідача як до пред`явлення позову, так і з часу перебування спору на розгляді в суді, не змінилася. Відповідно, надані позивачкою докази, про прийняття яких її адвокат клопоче перед судом, повинні були бути подані разом із позовом. Також нормами ст. 179 ЦПК України передбачено право на подання доказів разом із відповіддю на відзив, однак виключно на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення позивача, викладені у ній, якщо такі докази не надані відповідачем. При цьому, відповідь на відзив і додані до неї докази подаються у строк, встановлений судом.

Отже, враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивачкою та її адвокатом порушено порядок надання доказів, визначений ст. 83 ЦПК України, а неможливість їх подання у встановлений законом та/або судом строк з причин, що не залежали від них, не обґрунтована.

У відповідності до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України.

Згідно із п. 6 та п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст. 83, 258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_1 , про прийняття до розгляду доказів, а саме актів від 01.11.2022 та від 23.11.2022 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена 29.11.2022.

Суддя: