Справа № 453/1094/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясінський Ю.Є.
Провадження № 22-ц/811/861/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Колич Х.Б.;

Шиміна І.Ю. директора ТзОВ «Мрія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «Мрія» звернулося до суду зі скаргою, у якій просило суд:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (в подальшому «Сколівський ВДВС») Кізими Юліани Мирославівни, які пов`язані із проведенням опису та арешту цілісного майнового комплексу орендного підприємства готель «Верховина» із визначенням вартості арештованого нерухомого майна та із складанням заявки на його реалізацію шляхом проведення електронних торгів;

-визнати неправомірною та скасувати постанову опису і арешту майна, яка винесена 30 липня 2021 року державним виконавцем Сколівського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції ( м. Львів) Кізимою Ю.М.

Вимоги скарги обґрунтовувалися тим, що на виконанні в Сколівському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №58836569 з примусового виконання виконавчого листа №2/455/117/2015, виданого 20 січня 2016 року Старосамбірським районним судом Львівської області, про стягнення на користь держави 1 560 грн. судового збору; виконавчого листа № 453/684/20Ю, виданого 09 червня 2021 року Сколівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Мрія» на користь ОСОБА_1 13 758 грн. 59 коп. боргу; виконавчого листа №453/684/20, виданого 09 червня 2021 року Сколівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Мрія» на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору; виконавчого листа № 453/312/19, виданого 19 червня 2019 року Сколівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Мрія» на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору; виконавчого листа № 453/143/18, виданого 22 березня 2019 року Сколівським районним судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Мрія» на користь ОСОБА_1 26 954 грн. 34 коп.

30 липня 2021 року головним державним виконавцем Кізимою Ю.М. проведено опис та арешт майна по АДРЕСА_1 , про що складено відповідну постанову. Скаржником зазначалося, що державний виконавець порушив порядок накладення арешту, передбачений ч.ч. 5, 9 ст. 56 та ч.1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», і дії та рішення державного виконавця, пов`язані із проведенням опису та арешту цілісного майнового комплексу орендного підприємства готель «Верховина», є неправомірними (а.с. 1-4).

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні скарги відмовлено (а.с. 178-181).

Дану ухвалу оскаржило ТзОВ «Мрія».

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги його скарги, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Зокрема, стверджується, що «на час проведення (30 липня 2021 року) виконавчих дій і по сьогоднішній день ЦМК (цілісний майновий комплекс) орендного підприємства готель «Верховина» не перебуває на балансі боржника ТзОВ «Мрія», а таке нерухоме майно перебуває в статутному капіталі і на балансі іншої фірми ТОВ «Мрія-М» згідно акту прийому-передачі та грошової оцінки майна до статутного капіталу від 05.04.2016» (а.с. 186-189).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4);

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82).

Як вбачається з доводів самої скарги ТзОВ «Мрія», поданої до суду першої інстанції, згаданий заявник не заперечує та визнає наявність у нього заборгованостей, як перед фізичними особами, так і перед державою, стягнення яких у примусовому порядку перебуває на виконанні у Сколівському ВДВС.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановою державного виконавця Сколівського ВДВС від 30 липня 2021 року описано та арештовано цілісний майновий комплекс орендного підприємства готель «Верховина», що знаходиться на вулиці Шевченка, 3 у смт. Славське Стрийського району Львівської області (а.с. 11-14).

Як стверджується матеріалами справи, 15 січня 2019 року постановою Львівського апеляційного суду було задоволено апеляційну скаргу ТзОВ «Мрія»: скасовано ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 31 травня 2018 року та постановлено нову, якою відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця Сколівського ВДВС про вирішення питання про звернення стягнення на майно (цілісний майновий комплекс орендного підприємства готель «Верховина», що знаходиться на вулиці Шевченка, 3 у смт. Славське Стрийського району Львівської області) боржника (ТзОВ «Мрія»), «яке не зареєстроване у встановленому законом порядку».

Як вбачається з мотивувальної частини вищезгаданої постанови Львівського апеляційного суду від 15 січня 2019 року, підставою для ухвалення судом саме такого судового рішення стало те, що цілісний майновий комплекс орендного підприємства готель «Верховина», що знаходиться на вулиці Шевченка, 3 у смт. Славське Стрийського району Львівської області, «зареєстрований у встановленому законом порядку за боржником ТзОВ «Мрія» (а.с. 132-135).

Таким чином, та обставина, що цілісний майновий комплекс орендного підприємства готель «Верховина», що знаходиться на вулиці Шевченка, 3 у смт. Славське Стрийського району Львівської області, є «зареєстрований у встановленому законом порядку за боржником ТзОВ «Мрія», є встановленою рішенням суду у цивільній справі №453/528/17, що набрало законної сили, а відтак ця обставина не доказуються при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи, зокрема і апелянт ТзОВ «Мрія», щодо якого встановлено ці обставини (частина 4 статті 82 ЦПК України). З урахуванням наведеного, доводи згаданого апелянта стосовно того, що «на час проведення (30 липня 2021 року) виконавчих дій і по сьогоднішній день ЦМК (цілісний майновий комплекс) орендного підприємства готель «Верховина» не перебуває на балансі боржника ТзОВ «Мрія», а таке нерухоме майно перебуває в статутному капіталі і на балансі іншої фірми ТОВ «Мрія-М»» до уваги прийматися не можуть.

Крім цього, ТОВ «Мрія-М» ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року не оскаржувало і ТзОВ «Мрія» (апелянта) на представництво своїх інтересів у даній справі не уповноважувало (докази про це у матеріалах справи відсутні).

Частиною 2 ст. 356 ЦПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, у ній наведено ті ж доводи, які було наведено у скарзі, яку ТзОВ «Мрія» було подано до суду першої інстанції і яким згаданим судом дано належну оцінку в оскаржуваній ухвалі.

В той же час, апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваної ухвали (які саме обставини та (або) докази судом були встановлені неповно та (або) неправильно); які саме нові обставини та (або) докази підлягають встановленню, дослідженню чи оцінці в ході апеляційного провадження у справі, так само, як не містить заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування цієї ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» залишити без задоволення, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 21 березня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25 серпня 2022 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.