ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2022 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у порядку спадкування.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 26 вересня 2019 року вона на підставі ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернулась до Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою та відповідними документами, оформленими згідно з чинним законодавством, для одержання пенсії, недоотриманої своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 грудня 2019 року відповідачем повідомлено, що в пакеті наданих документів відсутній документ, який підтверджує факт спільного проживання з гр. ОСОБА_2 на день її смерті, а тому пенсія може бути отримана у складі спадщини.

На запит нотаріуса повідомити про наявність недоотриманої суми пенсії за весь період Пенсійний фонд повідомив суму, яка включає не весь період, протягом якого пенсія не була отримана.

Позивачка вважає, що відповідач помилково та неправомірно застосував положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до правовідносин, що врегульовані іншою статтею цього Закону, а саме статтею 52. Тим самим її право власності було обмежено.

Позивач вважає, що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був зазначити розмір пенсії з дати припинення її виплати, оформленого відповідним рішенням, по дату смерті пенсіонера включно. Крім того, факт спільного проживання зі спадкодавцем підтверджується виданим позивачці свідоцтвом про право на спадщину.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії її матір`ю ОСОБА_2 , за весь період недоотримання з листопада 2014 року по травень 2019 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2022 рокупозов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення грошових коштів у порядку спадкуваннязадоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді недоотриманої суми пенсії у складі спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 103030,43 гривень, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори 29 жовтня 2020 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення оскаржила позивач, подавши апеляційну скаргу на вказане рішення, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення щодо часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не повно досліджені обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 ..

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 жовтня 2020 року державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І., спадкоємцем померлої є її дочка ОСОБА_1 ..

Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 103030,43 грн., належність якої підтверджується довідкою, виданою 20 березня 2020 року за № 1600-0217-8/9635/04 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

03 березня 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення № 1 про відмову у виплаті недоодержаної пенсії відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з посиланням на недотримання умови спільного проживання з померлою на день смерті, яке направлено на адресу позивачки.

Згідно довідки, наданої ГУ ПФУ у Полтавській області, розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області за період з 25 вересня 2016 року по 31 травня 2019 року становить 103030,43 грн; разом з цим повідомлено, що довідку за період з 04 жовтня 2014 року надати немає можливості, так як ОСОБА_2 взята на облік в ГУ ПФУ в Полтавській області з 25 вересня 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд виходив з тих обставин, що в матеріалах справи з об`єктивних причин відсутній розрахунок всієї суми недоотриманої пенсії за період з листопада 2014 року по травень 2019 року, позивачкою такого розрахунку теж не надано, а розмір недоотриманої пенсії у виданому нотаріусом свідоцтві про право на спадщину від 29 жовтня 2020 року обмежений сумою 103030,43 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Так, встановивши вказані обставини, та керуючись положеннями ст..ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України, а також нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. При цьому вірно вказано, що у даному випадку норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

У доводах апеляційної скарги позивач вказує на те, що місцевим судом безпідставно стягнуто суму недоотриманої пенсії у період з 25 вересня 2016 року по 31 травня 2019 року, вказуючи, що даний період необхідно розраховувати з листопада 2014 року по травень 2019 року.

Колегія суддів не приймає вказані доводи до уваги з огляду на наступне.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи слідує, що ані ждо суду першої інстанцій, ані до апеляційного суду позивачем не надано належних та допустимих доказів нарахування недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з листопада 2014 року.

Як встановлено місцевим судом, неодноразове вжиття заходів щодо витребування таких відомостей у Добропільського об`єднаного управління ПФУ в Донецькій області, згідно ухвали Октябрського районного суду від 12.01.2022 року (а. с. 118, 119, 133, 155, 156) не дало результатів, та зазначена ухвала виконана не була.

Інших доказів нарахування ОСОБА_2 пенсії за період з 04.10.2014 по 30.05.2019 року матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем розміру пенсії за період з 04.10.2014 по 30.05.2019 року в силу вимог ст. 81 ЦПК України не доведено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367,374ч. 1 п. 1,375,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

В.М. Триголов