Справа № 948/566/22
Номер провадження 2/948/229/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 26.12.2022 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2006р. по 21.03.2017р. від якого мають двох доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З грудня 2014 року сімейні відносини між ними припинилися, діти залишилися проживати з позивачкою, спору про їх місце проживання ніколи не виникало. Весь цей час відповідач проживав окремо, життям дочок не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися та виховувати їх, не опікувався станом здоров`я та їх розвитком.

Водночас, саме позивач забезпечувала дітям гідні умови проживання, гармонійну атмосферу, усі свята та вихідні діти проводять з матір`ю, тоді як відповідач навіть не вітає дітей з днями народження та іншими святами, не дарує подарунків.

У серпні 2021 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , який фактично взяв на себе обов`язки батька дівчат, турбується про них. Від родичів позивач дізналася, що відповідач утворив нову родину, у якій в нього народилася донька.

Отже, відповідач ОСОБА_3 жодним чином не був позбавлений інформації про місце проживання дітей, йому ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, а тому ці обставини свідчать про його небажання спілкуватися з дітьми, що вказує на наявність підстав для позбавлення його батьківських прав.

Крім цього, відповідач жодної матеріальної допомоги дітям після розірвання шлюбу не надавав і не надає, ухиляється від обов`язку щодо їх утримання, а тому є підстави для стягнення з нього аліментів.

У зв`язку з наведеним, позивач просить:

1)позбавити відповідача батьківських прав відносно доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2)стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

За ухвалою суду від 30.08.2022р. позов залишено без руху (а.с.38).

09.09.2022р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі у справі третю особу-1 та зобов`язано її подати висновок щодо розв`язання спору (а.с.45-46).

Відповідно до ухвали від 17.10.2022р. залучено належний орган опіки та піклування третю особу-2 (а.с.87).

Згідно ухвали від 30.11.2022р. у третьої особи-2 витребувано письмовий висновок щодо розв`язання спору (а.с.117).

13.12.2022р. винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.131).

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві та позивач показала, що з 2014 року з відповідачем спільно не проживає, він участі ні в утриманні, ні у вихованні дітей не приймає, навіть не вітався з дітьми, коли їх зустрічав. Через його поведінку, оскільки він не дає згоди, старша донька до цього часу не може отримати паспорт. На сьогодні, саме її чоловік ОСОБА_7 утримує її та дітей, між ними добрі стосунки і дівчата називають його татом.

Треті особи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, представник третьої особи-2 направив клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а.с.127).

Відповідач в судове засідання не з`явився направив клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.107).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що з 09.12.2006р. по 31.03.2016р. позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 21.03.2016р. (а.с.11).

Від шлюбу позивач та відповідач мають дочок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтв про їх народження серії НОМЕР_1 від 03.05.2007р. та серії НОМЕР_2 від 15.09.2009р. (а.с.9, 10).

З 20.08.2021р. позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що видно зі свідоцтва серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Позивач з дітьми були зареєстровані в АДРЕСА_1 , а з 30.04.2022р. фактично проживають в АДРЕСА_2 , як внутрішньо переміщені особи, про що свідчать довідки Височанської селищної ради від 30.04.2022р. № 6324-, № 6324-, № 6324- (а.с.14-16).

З наданої суду фототаблиці вбачається, що у 2021 році діти проводили час та свята з матір`ю та ОСОБА_7 , у 2019-2020 році відпочивали з мамою (а.с.18-27).

За висновком Служби у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 07.12.2022р. № 459/01-44, орган опіки вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування своїх доводів зазначила, що мати з дітьми зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи в будинку АДРЕСА_3 , де проживає разом з чоловіком ОСОБА_7 . Будинок складається з трьох кімнат, має всі зручності, збережено належний санітарно-гігієнічний стан, тобто створені належні умови для проживання. На засіданні комісії встановлено, що діти вже сім років проживають разом з матір`ю, яка прикладає усі зусилля, щоб життя дітей було комфортним. Батько дітей на засідання не з`явився, але надав заяву, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим було встановлено, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.149-150).

В судовому засіданні за клопотанням позивача було допитано двох свідків.

Так, свідок ОСОБА_6 чоловік позивачки показав, що проживає з нею та її доньками десь з кінця червня 2020 року однією сім`єю. За цей час, відповідач не спілкувався з дітьми жодного разу, ніякої допомоги не надавав, навіть не вітається з ними при зустрічі. Дівчата також з ним не спілкуються, ніякого інтересу не проявляють. Водночас, після початку спільного проживання з позивачкою майже відразу діти почали називати його батьком і між ними склалися добрі стосунки.

Свідок ОСОБА_10 показав, що він з родиною дружить з сім`єю позивачки десь з 2016 року, зокрема проводять разом свята, дні народження. Жодного разу за цей період він рідного батька доньок позивачки не бачив, при цьому вони батьком називають саме ОСОБА_11 , який і утримує сім`ю.

Мотиви суду

Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав

Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , позивач послалася на те, що відповідач з грудня 2014 року проживав окремо, життям дочок не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися та виховувати їх, не опікувався станом здоров`я та їх розвитком, навіть не вітав дітей з днями народження та іншими святами, не дарував подарунків.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Водночас, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засіданні відповідач не з`явився, але як, органу опіки, так і до суду, направив клопотання в якому висловив своє відношення до позову та підтримав його повністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Отже на виконання вимог ст. 171 СК України судом з`ясовано думку неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким на час розгляду справи судом виповнилося 15 та 13 років.

Так, ОСОБА_8 повідомила, що на даний час навчається в 10 класі Бабаївської школи. Біологічний батько з ними не спілкується з 2016 року, не вітає з днями народження, повністю відсутній в їхньому житті. Також зазначила, що спочатку у неї було бажання спілкуватися з батьком, але він їх лише відштовхував, одним з випадків була спільна їхня присутність на святі, де він навіть не захотів привітатися. Називає татом ОСОБА_11 і хоче, щоб він став їм рідним.

ОСОБА_12 , у свою чергу, зазначила, що навчається у 7 класі Бабаївської школи, з рідним батьком не спілкується, з 2014 року проживає спільно з мамою та сестрою, а 2 роки назад почали проживати з батьком ОСОБА_7 . Згадала випадок, коли з мамою лежала в лікарні і остання попросила допомоги у рідного батька, але той відмовився.

В судовому засіданні, кожна з дітей зазначила, що усвідомлює факт можливості позбавлення біологічного батька щодо них батьківських прав та розірвання з ним будь-яких зв`язків.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Як убачається з досліджених у судовому засіданні доказів неповнолітні діти з 2015 року проживали лише з матір`ю ОСОБА_1 , а з червня 2020 року проживають також з вітчимом ОСОБА_6 , якого називають батьком, який про них піклується та виховує. При цьому, у своїй розповіді діти називали відповідача саме біологічним батьком та вказували про відсутність будь-якого спілкування і акцентували увагу на негативних його вчинках у відношенні до них, зокрема відмови вітатися та надання допомоги.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд враховуючи те, що майже 2 роки діти проживають у повноцінній сім`ї спільно з вітчимом, якого називають батьком, рішення органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його доньок, той факт, що відповідач з 2015 року, тобто майже вісім років не спілкувався та опікувався дітьми, не надав їм ніякого матеріального утримання, тобто свідомо нехтував своїми батьківськими обов`язками, не цікавився долею свої дітей, їхніми успіхами, станом здоров`я, думку дітей, які не бажають мати ніяких зв`язків з відповідачем, враховуючи те, що визнання позову останнім не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а відтак дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення аліментів

Так, відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 1 ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав, водночас у адресованій суду заяві з позовом погодився.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази та враховуючи те, що діти проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні, відповідач допомоги на їх утримання не надає, хоча має такий обов`язок навіть при позбавленні батьківських прав, визнання ним позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а відтак дійшов висновку, що в цій частині позов також підлягає задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 992, 40 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та на користь держави в розмірі 992, 40 грн за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району Харківської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Вовчанські Хутори Вовчанського району Харківської області Україна, актовий запис № 02 від 03.05.2007р.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 156 від 15.09.2009р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.08.2022р. і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа-1: Височанська селищна рада Харківського району Харківської області, місцезнаходження: смт Високий, вул. Бульварна, 12, Харківського району та області, .

Третя особа-2: Служба у справах дітей та сім`ї Височанської селищної ради Харківського району та області, місцезнаходження: смт Високий, вул. Бульварна, 12, Харківського району та області, .

Відповідач:ОСОБА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст Рішення складено 27.12.2022 року.

Суддя С.В.Кравець