1Справа № 335/3165/21 2/335/143/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Борзенко Г.В. ,

представника третьої особи Земцової В.О.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 в м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної Громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем, а також позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після померлого ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_2 та внески в АКБ «Індустріалбанк», АТ КБ «Приватбанк», «Ощадбанк». 12 лютого 2021 року вона подала заяву до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 . Постановою приватного нотаріуса №253/02-31 від 09 березня 2021 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на двокімнатну квартиру, земельну ділянку та банківські рахунки, оскільки вона, як спадкоємець четвертої черги, згідно з ст.1264 ЦК України, повинна підтвердити факт постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Вона та її чоловік ОСОБА_6 проживали разом з померлим ОСОБА_5 за місцем їх проживання в АДРЕСА_3 , з літа 2014 року і по день його смерті. Вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, в них був спільний сімейний бюджет. Померлий вважав своєю сім`єю тільки їх. Померлий ОСОБА_5 своїх дітей не мав, а тому її та ОСОБА_6 сприймав як своїх дітей, а її дітей сприймав як своїх онуків. Її чоловік був знайомий з померлим з 1987 року, вони разом займалися дайвінгом. 30 червня 2014 року чоловік позивачки став власником земельної ділянки № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Висотник» і їх відносини із покійним стали сімейними. З 2017 року ОСОБА_5 став хворіти, у зв`язку з цим вони зверталися до лікарів. Тільки вони забезпечували його ліками, матеріальною та моральною підтримкою. Після того, як помер ОСОБА_5 у віці 86 років, вона та члени її сім`ї займалися похованням, несли витрати на поховання, поминальні обіди та інші витрати. Їй не відомо про існування у ОСОБА_5 інших спадкоємців.

Посилаючись на стст.1217, 1218, 1220, 1221, 1264 ЦК України, позивач просить встановити факт того, що вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 з червня 2014 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати її спадкоємицею четвертої черги після смерті ОСОБА_5

03.11.2021 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_4 подала позовну заяву до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Вона з ОСОБА_5 проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з січня 2015 року у належній останньому квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, разом ходили до магазину купували продукти, в аптеці купували ліки, разом святкували свята, дні народження. Оскільки останні роки перед смертю ОСОБА_5 дуже хворів, основна частина коштів уходила на його лікування. Вона піклувалася про нього, возила до лікарів, виводила на вулицю. Факт спільного проживання підтверджується декларацією №0001- ХХ69-К500 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладену ОСОБА_5 22.04.2019, де в графі 1.12. зазначена довірена особа для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_4 . У зв`язку з тим, що вона з ОСОБА_5 більше п`яти років, а саме: з січня 2015 року мешкали однією сім`єю, вона, відповідно до ст. 1264 ЦК України, відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом. Інших спадкоємців він не має. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті ОСОБА_5 вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бахматської Т.М., де була відкрита спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Але у зв`язку з тим, що вони були зареєстровані за різними адресами, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку.

Тому, посилаючись на ст.1264 ЦК України, просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю її з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , у період з січня 2015 року по дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 16.04.2021 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18.10.2021 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем, ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 03.11.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною. Вимоги первісної позовної заяви ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем об`єднані в одне провадження з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією родиною. Встановлено відповідачу ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позовну заяву.

27.05.2021 представник відповідача Запорізької міської ради подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти задоволення позову. Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять підтвердження того, чи перебував померлий останні 5 років свого життя у шлюбі чи ні, чи були в нього діти та сім`я. Позивач зазначає, що проживала разом з померлим ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 однією сім`єю. Вони вели спільне господарство та у них був спільний сімейний бюджет, проте жодного належного доказу на підтвердження вище переліченого матеріали справи не містять. Згідно з довідкою «Центру первинної медико-санітарної допомоги №10» від 22.03.2021 №0668/01-08 зазначено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкав за адресою АДРЕСА_4 та звертався за допомогою за місцем проживання.

Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 29.05.2019 №38 «Про затвердження переліку найменувань урбанонімів на території міста Запоріжжя», яке офіційно опублікованою на сайті Запорізької міської ради, вулиця Дніпровські пороги відноситься територіально до Дніпровського району, тоді як згідно з свідоцтвом про смерть - місце смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Україна, Запорізька область, Вознесенівський район, місто Запоріжжя, що спростовує твердження позивача про те, що останній мешкав за адресою АДРЕСА_3 .

Вважає, що позивачем не доведено факт спільного проживання зі спадкодавцем та ведення з ним спільного господарства, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Також, 15.11.2021 представник Запорізької міської ради подала відзив на позовну заяву ОСОБА_4 , в якому зазначила, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження зазначених ОСОБА_4 обставин. Позивач зазначає, що факт спільного проживання підтверджується декларацією про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, де зазначена довірена особа для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом - ОСОБА_4 . Але, зазначення в декларації про вибір лікаря довіреної особи пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом не може підтверджувати факт ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, пов`язаність спільним побутом. Враховуючи вищевикладене, позивачем не надано доказів спільного проживання з померлим ОСОБА_5 та ведення з ним спільного господарства, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Отже, з матеріалів справи №335/3165/21 вбачається, що спадщина, яка залишилась після померлого ОСОБА_5 має ознаки відумерлої. Просить в задоволені позову ОСОБА_4 відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що разом з її родиною проживав ОСОБА_5 і вважав її своєю дочкою. ОСОБА_5 дружив із чоловіком ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , який помер у 2019 році. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 стала отримувати пенсію у зв`язку із втратою годувальника. ОСОБА_5 вважав за необхідне укласти договір із сімейним лікарем за місцем реєстрації. Ключи від квартири ОСОБА_5 були в неї та сусідки з першого поверху. ОСОБА_4 ніколи не мешкала із ОСОБА_5 , у неї, навіть, не було ключів від квартири. Коли ОСОБА_5 помер вона із чоловіком відкрила двері своїми ключами і виявила це.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гірба Е.В. в судовому засіданні на задоволені первісного позову наполягає з підстав, зазначених в позові. Проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечує. Пояснила, що у ОСОБА_5 не було жодних спадкоємців першої, другої або третьої черги. Родина позивача утримувала ОСОБА_5 , також робили ремонт у квартирі останнього. ОСОБА_5 надавав грошові кошти на проведення операції сину ОСОБА_1 . У серпні 2020 року ОСОБА_5 був на дачі з родиною ОСОБА_8 , але вирішив повернутися і сказав, щоб ОСОБА_1 залишилася на дачі, а він приїхав у свою квартиру, де і помер. Оскільки ОСОБА_5 не відповідав на телефонні дзвінки, то позивач із чоловіком приїхали до нього додому і знайшли його померлим. Вони і викликали швидку допомогу та займалися похованням. Посилання ОСОБА_4 в її позовній заяві, як на факт спільного проживання, на Декларацію являється безпідставним і заперечується наданим нею же до позовної заяви пенсійним посвідченням, де зазначено, що в неї вид пенсій у разі втрати годувальника. ОСОБА_4 не проживала ніколи однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , як вона зазначає з січня 2015 року, так як вона в цей період знаходилась у шлюбі з її чоловіком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та після його смерті, так як вона знаходилась на його утриманні, їй була призначена пенсія у разі втрати годувальника. Крім того, ОСОБА_4 безпідставно вказує, що ніби останні роки перед смертю ОСОБА_5 дуже хворів і ніби основна частина коштів витрачалась на його лікування, ніби вона піклувалась про нього, возила до лікарів. Жодних доказів відносно цих підстав не надано і вони заперечуються наданою ОСОБА_1 довідкою до її позовної заяви із «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 10» про стан здоров`я ОСОБА_5 .

Представник Запорізької міської ради в судовому засіданні заперечує проти задоволення обох позовів, з підстав зазначених у відзивах. Пояснила, що ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_4 жодними доказами не довели факту проживання спільного проживання.

Представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Земцова В.О в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову її довірительки. Пояснила, що саме ОСОБА_4 мешкала однією сім`єю із померлим ОСОБА_5 понад п`ять років. На дачу до ОСОБА_5 вона не їздила. ОСОБА_5 не все літо проживав на дачі, а приїздив до дому, де вони мешкали однією родиною. ОСОБА_5 давав ОСОБА_4 грошові кошти на обстеження, що підтверджується випискою з банківського рахунку. ОСОБА_4 не займалася похороном ОСОБА_5 , оскільки є малозабезпеченою людиною із інвалідністю. У зв`язку з тим, що у квартирі за місцем реєстрації мешкає сестра її покійного чоловіка, яка має психічний розлад здоров`я, ОСОБА_4 постійного мешкала із ОСОБА_5 . Під час її перебування в лікарні на обстежені помер ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_1 замінила замок на дверях квартири ОСОБА_5 . Тому її довірителька не має змоги потрапити до квартири, де залишилися її речі, і ОСОБА_4 не може надати документи та фотографії з ОСОБА_5 для суду. З цього приводу ОСОБА_4 зверталася до правоохоронних органів, але отримала відповідь про те, що це цивільний спір. Просить позов задовольнити та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 через безпідставність.

Третя особа приватний нотаріус Бахмацька Т.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що над її квартирою знаходить квартира ОСОБА_5 . Їй відомо, що з 1960 року ОСОБА_5 не одружувався та своїх дітей не мав. В літній період ОСОБА_5 проживав на дачі. Після смерті його матері, ОСОБА_5 залишив ключі від квартири їй, щоб вона доглядала квіти в квартирі. Їй відомо, що приблизно останні шість-сім років назад у зимній період ОСОБА_5 став проживати у свої племінниці ОСОБА_1 . Останній тиждень перед смертю ОСОБА_5 проживав у своїй квартирі. ОСОБА_5 розповідав, що він проживав у племінниці разом з синами племінниці та чоловіком останньої. Він вважав родину племінниці своєю сім`єю. ОСОБА_5 розповідав, що матеріально допомагав синам ОСОБА_1 . Одного разу в 2019 році в її квартиру лилася вода з квартири ОСОБА_5 . Вона подзвонила останньому і він приїхав разом із чоловіком ОСОБА_1 та усунули течію. Вона бачила, як пару разів до ОСОБА_5 приходила жінка, про яку він сказав, що це дружина його друга. Разом із ОСОБА_5 жодна жінка не проживала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає на дачі в садівничому товаристві «Висотник». ОСОБА_5 був сусідом по дачі. Вона бачила, як раніше в гості до ОСОБА_5 приїздила родина ОСОБА_1 . Приблизно в 2014 році ОСОБА_1 придбала дачну дільницю рядом із дачею ОСОБА_5 . Останній називав ОСОБА_1 дочкою. Їй відомо, що ОСОБА_1 платила за дачу ОСОБА_5 . Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що у зимній період він проживав в родині ОСОБА_1 . Одного разу вона приїздила до ОСОБА_5 і бачила, що ОСОБА_5 проживав в квартирі ОСОБА_1 . З квітня по жовтень ОСОБА_5 проживав на дачі, а з жовтня по квітень - в родині ОСОБА_8 . Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що у них був спільний бюджет. Вона була на похоронах ОСОБА_5 . Похорон ОСОБА_5 організували ОСОБА_1 зі своїм чоловіком.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Приблизно з 2014-2015 року в квартирі ОСОБА_1 проживав ОСОБА_5 . Вона приходила в квартиру ОСОБА_8 і бачила, що ОСОБА_5 проживав в маленькій окремій кімнаті. Одного разу вона бачила, як ОСОБА_5 готував салат на вечерю для родини ОСОБА_8 . Вона багато разів зустрічала на ринку ОСОБА_1 з ОСОБА_5 . Останній називав ОСОБА_1 дочкою та покупав відпочинок у Турції для родини ОСОБА_8 . Їй відомо, що влітку ОСОБА_5 проживав на дачі. Похоронами займалася родина ОСОБА_8 . Перед смертю ОСОБА_5 поїхав до себе у квартиру і там помер.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_5 був її сусідом через стіну та вона підтримувала з ним дружні стосунки. ОСОБА_5 ніколи не одружувався та не мав дітей. Зі слів ОСОБА_5 їй відомо, що у нього є племінниця ОСОБА_13 і він їй хотів залишити свою квартиру. Зазвичай ОСОБА_5 проживав на дачі з весни до осені. По сусідству з дачею ОСОБА_5 знаходиться дача ОСОБА_1 . ОСОБА_5 розповідав, що на дачі він проживав разом із племінницею ОСОБА_14 . У зимній період ОСОБА_5 проживав із родиною ОСОБА_15 і у них був спільний бюджет.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він проживав по сусідству на одній площадці із ОСОБА_5 з 2010 по 2018 рік. В 2015 році разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмічали новий рік. ОСОБА_4 постійно мешкала із ОСОБА_5 . Останній його часто запрошував до себе відмічати дні народження. Відомості про розпорядження бюджетом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 йому не відомі. Він бачив речі ОСОБА_4 у квартирі ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він знає ОСОБА_5 з 2001 року. У 2015 році він заїжджав в гості до ОСОБА_5 і там була ОСОБА_4 , яка була супутницею ОСОБА_5 . Він періодично заїжджав до ОСОБА_5 і завжди бачив ОСОБА_4 у квартирі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона дружить з ОСОБА_4 . Приблизно з 2010 року ОСОБА_4 повідомила їй, що вона більше не проживає зі своїм чоловіком через зловживання ним спиртними напоями. З 2015 року ОСОБА_4 стала співмешкати із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 . Коли влітку ОСОБА_5 їздив на дачу, то ОСОБА_4 залишалася дома. У ОСОБА_4 була своя кімната у квартирі ОСОБА_5 . Вони планували поїздки до родичів до м.Одеси, але через поганий стан ОСОБА_4 здоров`я вони не поїхали. Ключі від квартири були у ОСОБА_4 та у неї. Вона возила їх на своєму автомобілі на ринок.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона підтримує дружні стосунки із ОСОБА_4 з кінця 1970-х років, також вона працювала із ОСОБА_5 і знає його з кінця 1980-х років. Приблизно останні 5-6 років до смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 співмешкала з ним. Вона бачила як на ринку її подруга разом із ОСОБА_5 покупала побутову техніку та одяг. Коли вона приходила в гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то вони були в домашньому одязі. Із чоловіком ОСОБА_4 вона не знайома. Про смерть ОСОБА_5 їй стало відомо від ОСОБА_4 . Її подруга розповіла, що під час перебування ОСОБА_4 у лікарні помер ОСОБА_5 . В подальшому замки на дверях квартири були змінені, тому ОСОБА_4 не змогла потрапити до дому та забрати свої речі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що її мати дружить із ОСОБА_4 , тому вона знає її з дитинства. Приблизно у 2015 році вона стала частіше спілкуватися із ОСОБА_4 і тоді вона познайомилася із ОСОБА_5 . Періодично вона приходила в гості до ОСОБА_21 та ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_17 приходиться їй братом.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їхній сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 . Як зазначено у свідоцтві про смерть, місцем смерті є Вознесенівський район м.Запоріжжя.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_22 .

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_5 належить земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_2 .

На підтвердження того, що ОСОБА_1 проживала разом із померлим ОСОБА_5 однією родиною з червня 2016 року, надано наступні докази:

Відповідно до довідки від 17.03.2021 виданої головою правління с/т «Висотник», ОСОБА_5 був членом садівничого товариства «Висотник» та власником земельної ділянки № НОМЕР_3 з 1988 року по день смерті, жив однією сім`єю із ОСОБА_1 .

Свідоцтво № НОМЕР_4 від 09.09.2020 про поховання ОСОБА_5 на кладовищі Капустяноє.

Рахунки-фактуру №Ц-00004398 та №Ц-00004376 від 08.09.2020 про те, що ОСОБА_1 сплатила СКП «Запорізька ритуальна служба» за поховання ОСОБА_5 10675,76 грн.

Відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» №0668/01-08 від 22.03.2021 ОСОБА_5 мешкав за адресою АДРЕСА_1 . 28.08.2020 звертався за медичною допомогою та був оглянутий вдома сімейним лікарем ОСОБА_23 .

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №№32/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , убачається, що 12 лютого 2021 ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

22 лютого 2021 до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до листа Департаменту реєстраційних послуг ЗМР №04-07/3/2620 від 17.02.2021 за адресою АДРЕСА_1 . був зареєстрований ОСОБА_5 , в період з 25.02.1966 по 02.11.2020 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Разом з ним зареєстровані особи на день смерті відсутні.

Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 22.02.2021 на ім`я померлого ОСОБА_5 відкриті п`ять рахунків, на яких знаходяться грошові кошти на загальну суму 275372,83 грн.

Відповідно до листа АКБ «Індустріалбанк» №18.05.03-07 239 БГ від 15.03.2021 на ім`я ОСОБА_5 у банку відкрито поточний рахунок із залишком коштів в розмірі 7729,31 грн. та депозитний рахунок, на якому залишок 200000,00 грн.

Постановою приватного нотаріуса Бахматської Т.М. №253/02-31 від 09.03.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 через те, що відсутній документ, який би підтверджував факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем.

На підтвердження того, що ОСОБА_4 проживала разом із померлим ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловік з дружиною з червня 2016 року, суду надані наступні докази:

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_4 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» 19.04.2019 ОСОБА_5 перерахував 10000,00 грн.

Відповідно до виписки із медичної карти хворої №8566 ОСОБА_24 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 була прооперована 15.05.2019 у КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» та знаходилася на стаціонар з 13.05.2019 по 23.05.2019.

Відповідно до висновку МСЕК про настання інвалідності від 09.11.2017, ОСОБА_25 могла бути визнана інвалідом до 18 років.

Відповідно до довідки ЛКК №3083 від 15.11.2021 ОСОБА_4 за станом здоров`я потребує довгострокового медичного лікування.

Як убачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , серія НОМЕР_6 ОСОБА_24 було призначено пенсію у 2019 році у зв`язку з втратою годувальника.

Як убачається з Декларації №0001-ХХ69-К500 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладену ОСОБА_5 22.04.2019, в графі 1.12. зазначена ОСОБА_4 , як довірена особа для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом.

Листом Національної поліції Солоковій Г.О. повідомлено, що її заява не внесена до ЄРДР через те, що спір є цивільно правовим.

За змістом статті 1264 ЦК України четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Частиною ч.4 ст. 263 ЦПК Україні встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, провадження №61-43735св18 Верховний Суд зробив наступний висновок: «При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини».

Верховний Суд в постанові від 02 жовтня 2019 року в справі № 753/21559/15-ц, провадження № 61-15498св18 зробив такий висновок: «Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтями 77-80 ЦПК України встановлено: «Стаття 77. Належність доказів

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Стаття 78. Допустимість доказів

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 79. Достовірність доказів

1. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80. Достатність доказів

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження того, що ОСОБА_5 проживав однією родиною із ОСОБА_1 як донька з батьком, або як племінниця з дядьком, нею було заявлено про допит чотирьох свідків, які в судовому засіданні пояснили те, що з 2016 року ОСОБА_5 взимку постійно проживав у квартирі ОСОБА_1 , а в літній період мешкав разом із родиною ОСОБА_8 на дачі, а також надано письмові докази - рахунки про сплату послуг на поховання ОСОБА_5 , довідку голови правління с/т «Висотник» про те, що ОСОБА_5 був членом садівничого товариства та жив однією сім`єю із ОСОБА_1 , довідку лікаря від 17.03.2021 про те, що ОСОБА_5 , який мешкав за адресою АДРЕСА_1 , 28.08.2020 звертався за медичною допомогою та був оглянутий вдома сімейним лікарем ОСОБА_23 .

На думку суду, довідка лікаря від 17.03.2021 спростовує доводи позову ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_5 проживав поза межами своєї квартири із родиною ОСОБА_8 .

Зміст довідки голови правління с/т «Висотник» в тій частині, що ОСОБА_5 жив однією сім`єю із ОСОБА_1 , у відповідності до ч.2 ст.78 ЦПК України є недопустимим доказом, оскільки ці обставини справи, а саме підтвердження проживання однією сім`єю, не можуть бути підтверджені такою довідкою голови правління.

На перевірку доводів ОСОБА_4 судом були дослідженні надані нею докази, а саме: пояснення чотирьох свідків, що з 2015 року ОСОБА_4 проживала однією родиною як чоловік і дружина із ОСОБА_5 в його квартирі, та письмові докази, а саме: виписку з рахунку про перерахування ОСОБА_5 10000,00 грн. ОСОБА_4 , декларацію про вибір лікаря, укладену 22.04.2019 ОСОБА_5 , із зазначенням ОСОБА_4 як довіреної особи, листа поліції.

Проте, надана ОСОБА_4 виписка із медичної карти із зазначенням її місця проживання за адресою: АДРЕСА_6 , спростовує її доводи про те, що вона постійно мешкала із ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, висновок МСЕК про настання інвалідності від 09.11.2017 про те, що сестра покійного чоловіка ОСОБА_25 могла бути визнана інвалідом до 18 років, жодним чином не дає підстави вважати, що ОСОБА_4 не могла мешкати за місцем своєї реєстрації і не підтверджує, що вона проживала однією родиною із покійним.

Оцінивши надані сторонами докази в їхній сукупності суд вважає, що ними не доведені належними, допустимими, достовірними доказами, що вони більше п`яти років до часу відкриття спадщини проживали однією сім`єю із спадкодавцем. Ними не доведено, що вони вели з ОСОБА_5 спільне господарство, несли з ним спільні витрати, у них був спільний бюджет, що вони спільно харчувалися, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, в його ремонті, надавали взаємну допомогу одне одному, у них склався порядок користування житловим приміщенням.

Фактично всі свідки, які були допитані в судовому засіданні надали свідчення про те, що ОСОБА_5 в літній період часу проживав в дачному будинку, що суд не ставить під сумнів, адже цей факт підтверджено письмовим доказом, що померлий був членом садівничого товариства «Висотник» та власником земельної ділянки № НОМЕР_3 з 1988 року по день смерті. Позивачка ОСОБА_1 вказала, що її чоловік був знайомий з померлим з 1987 року, вони разом займалися дайвінгом. У 2014 року її чоловік став власником земельної ділянки № НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Висотник», отже вони були сусідами по земельним ділянкам та підтримували дружні стосунки.

Свідок ОСОБА_9 , сусідка померлого, зазначила, що разом із ОСОБА_5 жодна жінка не проживала, проте бачила, як пару разів до ОСОБА_5 приходила жінка, про яку він сказав, що це дружина його друга, що в свою чергу у сукупності з поясненнями позивачки і підтверджує, що саме чоловік позивачки був другом померлого. Також свідок вказала, що в неї були ключі від квартири ОСОБА_5 , які останній залишив їй доглядати за квітами. Також зазначила, що їй відомо, що приблизно останні шість-сім років назад у зимній період ОСОБА_5 став проживати у свої племінниці ОСОБА_1 , і ці обставини їй були відомі зі слів, більш конкретного щодо сумісного проживання свідок не пояснила.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що одного разу вона приїздила до ОСОБА_5 і бачила, що ОСОБА_5 проживав в квартирі ОСОБА_1 , але свідчення свідка в цій частині має одиничний характер і не є достатнім для визнання їх сім`єю.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 . Приблизно з 2014-2015 року в квартирі ОСОБА_1 проживав ОСОБА_5 . Вона приходила в квартиру ОСОБА_8 і бачила, що ОСОБА_5 проживав в маленькій окремій кімнаті. Вона багато разів зустрічала на ринку ОСОБА_1 з ОСОБА_5 .

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 пояснила, що зі слів ОСОБА_5 їй було відомо, що у нього є племінниця ОСОБА_13 і він їй хотів залишити свою квартиру і вони вели спільний бюджет.

Аналізуючи покази свідків з іншими добутими в ході судового розгляду доказами в їхній сукупності, суд вважає, що самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні сімейного законодавства.

За своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Головними ознаками сімейних відносин є наявність факту спільного проживання, ведення спільного господарства, прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

Доказами на підтвердження факту ведення спільного господарства можуть бути квитанції оплати продуктів, житлово-комунальних послуг, мобільного рахунку, купівля майна, товарів для спільного користування, спільного бюджету з підписами, переписками, планами на придбання певних товарів, інші витрати на забезпечення життєдіяльності сім`ї тощо.

Отже, позивачем ОСОБА_1 не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту її проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю та не доведено їх спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків протягом не менше 5 років до відкриття спадщини, тому в суду відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

Аналогічно, надаючи аналіз і оцінку показів свідків щодо сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд зазначає про таке.

Свідок ОСОБА_16 , сусід ОСОБА_5 за місцем реєстрації останнього, підтвердив, що бачив в квартирі померлого ОСОБА_4 , декілька разів зустрічали день народження та Новий рік, втім обставин про розпорядження бюджетом ОСОБА_5 та ОСОБА_4 йому не відомі. Свідок ОСОБА_19 , давня знайома як ОСОБА_4 , так і померлого ОСОБА_5 зазначила, що приблизно останні 5-6 років до смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_4 співмешкала з ним. Також бачила, як на ринку її подруга разом із ОСОБА_5 покупала побутову техніку та одяг. Коли вона приходила в гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , то вони були в домашньому одязі. Із чоловіком ОСОБА_4 вона не знайома.

Далі, свідок ОСОБА_18 пояснила, що підтримує дружні стосунки з ОСОБА_4 , що приблизно з 2010 року ОСОБА_4 , повідомила їй, що вона більше не проживає зі своїм чоловіком через зловживання ним спиртними напоями. З 2015 року ОСОБА_4 стала співмешкати із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 .

Свідок ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_20 та ОСОБА_19 між собою є родина, а саме син, донька та мати відповідно, остання є подругою ОСОБА_4 , в судовому засіданні зазначили, що коли періодично заходили в гості до ОСОБА_5 , в його квартирі знаходилася ОСОБА_4 , яка проживала разом із спадкодавцем.

Отже надаючи аналіз показам вказаних свідків у сукупності з добутими в ході судового розгляду іншими доказами у їхній сукупності, зокрема, з встановленим фактом, на який також посилалася позивачка ОСОБА_1 , що з січня 2015 року ОСОБА_4 не могла перебувати саме у сімейних стосунках із ОСОБА_5 , так як вона в цей період знаходилась у шлюбі з її чоловіком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та після його смерті, так як вона знаходилась на його утриманні, їй була призначена пенсія у разі втрати годувальника.

Показання свідків, які добуті в судовому засіданні, як з боку позивачки ОСОБА_1 , так і з боку ОСОБА_4 , не підтвердили факт проживання однією сім`єю (спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних сімейних прав та обов`язків) протягом не менше 5 років до відкриття спадщини та не є визначальними у вирішенні цього питання.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. Самі лише показання свідків не є достатніми доказами про наявність у позивача із спадкодавцем сім`ї в розумінні статті 3 СК України (ВС 16.01.2019 №343/1821/16-ц, 22.08.2018 №644/6274/16-ц, 12.12.2019 №466/3769/16, 24.06.2021 №694/646/20, 13.07.2021 №522/10375/19).

Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже позивачками не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту їх проживання із спадкодавцем однією сім`єю та не доведено їх спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків протягом не менше 5 років до відкриття спадщини, тому в суду відсутні підстави для визнання такого факту доведеним.

Відсутність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю унеможливлює визнання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадкоємцями четвертої черги після смерті ОСОБА_5 , оскільки ці вимоги є похідними від вимог про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем.

З наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Керуючись cт. 3 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Територіальної Громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем - відмовити.

У позові ОСОБА_26 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини судового рішення виготовлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 24.11.2022.

Повний текст судового рішення виготовлений 02.12.2022.

Суддя І.П. Соболєва