Справа № 175/3092/21
Провадження № 2/175/947/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Сайгак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису №3031 від 06 травня 2021 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 6 932 грн. 05 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на те, що на адресу роботодавця позивача надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни з якої позивач дізналася, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни знаходиться вищевказаний виконавчий напис про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 6 932 грн. 05 коп. за кредитним договором №Ск-1049-011328/6-2008 від 15 червня 2008 року, де вказано що він є боржником за даним договором, який було укладено між ним та Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» (котрий відступив право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»).

Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесею Вікторівною на підставі заяви стягувача 15 червня 2021 року було відкрито виконавче провадження №65806326 з примусового виконання виконавчого напису №3031, виданого 06 травня 2021 року.

Вважає, що приватний нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не пересвідчився у безспірності вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису №3031 від 06 травня 2021 року таким, що не підлягає виконанню.

Позивач вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він є незаконним та не підлягає виконанню.

З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання на 04 жовтня 2021 року на 12-30 год. (а.с.25).

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року зупинено стягнення на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни про звернення стягнення на заробітну плату від 29 червня 2021 року у виконавчому провадженні №65806326, заборгованості у розмірі 6 932 грн. 05 корп. На підставі виконавчого напису, вчиненого 06 травня 2021 року Приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною за реєстровим № 3031 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості до набрання законної сили рішення (а.с.26-28).

Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 18 квітня 2022 року на 15-00 год.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити т.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується судовими повістками, які направлялися рекомендованими листами про що в матеріалах справи мається квитанція відправки АТ «Укрпошта» (а.с.33) та довідками про смс доставку щодо дати та часу слухання справи, згідно з якими смс доставлені 04 квітня 2022 року та 09 березня 2022 року. Крім того, 12 жовтня 2022 року через канцелярію суду від Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с.34-38) та клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с.51-53).

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується судовими повістками, які направлялися рекомендованими листами, про що в матеріалах справи мається квитанція відправки АТ «Укрпошта» (а.с.32) та довідками про смс доставку щодо дати та часу слухання справи, згідно з якими смс доставлені 06 грудня 2021 року та 04 квітня 2022 року, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасниками справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребовуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувася доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №3031 від 06 травня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № Ск-1049-011328/6-2008 від 15 червня 2008 року за період з 04 липня 2019 року по 26 квітня 2021 року, сума заборгованості 6 282 грн. 05 коп., в тому числі:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 3 113 грн.56 коп.;

-прострочена заборгованість за комісією у розмірі 1 197 грн. 98 коп.;

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 грн. 02 коп.;

-строкова заборгованість за комісією у розмірі 220 грн. 95 коп.;

-строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 747 грн. 54 коп.

Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни перебуває виконавче провадження №65806326 з примусового виконання виконавчого напису №3031 від 06 травня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 6 932 грн. 05 коп.

Вказану постанову приватним виконавцем направлено для відома та виконання за місцем роботи позивача.

Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, про який позивач дізнався, коли підприємством, де він працює, було отримано копію постанови приватного виконавця, що направлено для виконання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При розгляді даного спору, суд також враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , в частині, зокрема, п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 117.

Таким чином, приватний нотаріус Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна у виконавчому написі №3031 від 06 травня 2021 року послалася на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був не чинним на момент вчинення виконавчого напису.

З огляду на зазначене вбачається що станом на дату вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, а саме 06 травня 2021 року, у нотаріуса була відсутня правова підстава його вчинення на підставі п.2 Переліку документів, тобто заяви анкети клієнта від 15 червня 2008 року, заяви про відкриття рахунку від 15 червня 2008 року та кредитного договору № Ск-1049-011328/6-2008 від 15 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк».

Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Зазначеним вимогам законодавства оскаржуваний виконавчий напис не відповідає, оскільки він вчинений тоді, коли з дня вчинення права вимоги минуло більше трьох років.

Аналогічна правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі №6-27цс15 де зазначено, що відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня винекненння права вимоги минуло більше трьох років.

Відповідно до п.1.1.5 Договору Ск-1049-011328/6-2008 від 15 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» надає держателю споживчий кредит у розмірі 5 454 грн. 50 коп. строком дії до 15 червня 2009 року (включно), а отже ОСОБА_1 мав сплатити суму кредиту у строк до 15 червня 2009 року і після його несплати з 16 червня 2009 року виникло право звернення з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідно, таке право існувало протягом 3-х років, а саме до 16 червня 2012 року. Стягувач звернувся з заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса після 16 червня 2012 року, а саме 14 червня 2021 року, тобто тоді коли 3-х річний термін вже сплинув.

Отже, стягувачем пропущений строк, але нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною це безпідставно не враховано та протиправно вчинено виконавчий напис приватного нотаріуса 06 травня 2021 року.

З огляду на вищезазначене вбачається, що станом на 06 травня 2021 року у приватного нотаріуса Києво-Святошинського міського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною була відсутня правова підстава вчинення виконавчого напису бо з дня вчинення права вимоги у стягувача минуло більше трьох років, що виключає вчинення такого напису, а тому оскаржувальний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, згідно з позиціями, викладеними в ухвалі Верховного Суду України від 15 червня 2011 року №6-4882св11 «Відповідно до ст.9 Закону України «Про Бухгалтерський облік та фінансову звітність» належними доказами, що підтверджують наявність або відсутність заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформленні в порядку цієї статті, які встановлюють розмір заборгованості, однак в документах виконавчого провадження №65806326 відсутні посилання на такі первинні документи, що свідчить про порушення норм чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису, а наслідок цього ставить під сумнів розмір заборгованості визначений у виконавчому написі №3031 виданому 06 травня 2021 року.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнуто судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 908 грн. та 454 грн. сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Крім того, в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судових витрат по оплаті послуг на правничу допомогу, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату ним правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 12, 13, 76, 141, 263-266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженої відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 06 травня 2021 року зареєстрованого в реєстрі за №3031 вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо звернення стягнення за Кредитним договором № Ск-1049-011328/6-2008 від 15 червня 2008 року укладеним між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Родовід банк» (котрий відступив право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал») на суму 6 932 грн. 05 коп., що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Каптал», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову в розмірі 908 грн. та 454 грн. сплаченого судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Озерянська Ж.М.