Справа № 135/697/22
Провадження № 2/135/259/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради Вінницької області визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ладижинського міського суду вінницької області з позовною заявою до Ладижинської міської ради Вінницької області визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді начальника юридичного відділу Ладижинської міської ради. 13.06.2022 року розпорядженням №38/к «Про дисциплінарне стягнення ОСОБА_2 » секретарем Ладижинської міської ради ОСОБА_3 на позивача накладене дисциплінарне стягнення у вигляді догани, який позивач вважає протиправним і просить скасувати.

Позовна заява подана в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 125 Конституції України закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із вимогами ч. 1 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суд приймає до уваги, що, вирішуючи питання до якого суду звертатись, адміністративного чи загального, слід визначити суб`єктний склад правовідносин.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, згідно пункту 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, такі спори стосуються працівників всіх державних інституцій, які виконують завдання і функції держави та місцевого самоврядування. Разом з тим, для визначення чи відноситься та чи інша посада до посад публічної служби, слід у кожному конкретному випадку аналізувати відповідне спеціальне законодавство, що регулює відповідну діяльність. Зокрема законами, що регулюють питання прийняття громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби є Закони України: «Про державну службу»; «Про службу в органах місцевого самоврядування»; «Про Національну поліцію»; «Про військовий обов`язок і військову службу»; «Про судоустрій і статус суддів»; «Про прокуратуру» тощо.

Згідно статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (стаття 2 Закону).

Крім того, як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №724/1656/16-ц, критеріями віднесення тієї чи іншої особи до осіб публічної служби визначено наявність запису в трудовій книжці особи про складення Присяги державного службовця (посадової особи органу місцевого самоврядування) та присвоєння відповідного рангу, наявність виплати сум за ранг у загальній сумі заробітної плати.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника юридичного відділу Ладижинської міської ради Вінницької області, в межах 5 категорії має 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, тобто проходить публічну службу в органах місцевого самоврядування, заявила вимоги про визнання неправомірним і скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення під час проходження нею публічної служби в органах місцевого самоврядування.

Отже, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу проходження публічної служби (п.15 ч.1 ст.3 КАС України), який не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою слід відмовити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Правовідносини, які склалися між сторонами відносяться до публічно-правових відносин, а відтак підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись: ст.ст. 19, 186, 258-260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської міської ради Вінницької області визнання протиправним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право звернутися до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О. Нікандрова