Справа № 524/367/22
Провадження №2/524/1865/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука в складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебував у шлюбі із ОСОБА_2 . Вони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільне проживання. Рішенням суду шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання дитини з матір`ю. Приблизно з десяти років син виявив бажання проживати з батьком. ОСОБА_1 зазначає, що він наразі із сином на законних підставах проживає у Польщі, має стабільні доходи, житло та створив належні умови для здорового та гармонійного розвитку дитини. Крім того, син відвідує 7 клас початкової шкоди у Роюв. Просить визначити місце проживання сина з ним.

Ухвалою судді від 03.02.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження, залучено до участі в якості третьої особи виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області як орган опіки та піклування та доручено органу опіки та піклування надати висновок щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Ухвалою суду від 28.02.2022 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради.

Представник позивача ОСОБА_4 та її адвокат Рева М.С. у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги із зазначених у позові підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, подальший розгляд справи просила проводити без її участі, про що надала суду відповідну заяву 19.04.2022 року.

Представник служби у справах дітей Кременчуцької районної державної адміністрації про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Соколова А.В. проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи Відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив пояснення щодо позову.

Суд враховує вимоги ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позовні вимоги визнала, про що особисто надала суду заяву від 19.04.2021 року.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі фактичні обставини справи:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах.

Сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сім`я розпалась, сторони проживають окремо.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 05.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили. За рішенням суду місце проживання дитини визначено з матір`ю (а.с.5). З десяти років дитина проживає з батьком.

Син сторін зареєстрований з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З вересня 2021 року Нікіта зареєстрований на тимчасове місце проживання та проживає з батьком за кордоном у ґміні Остшешув, Великопольського воєводства, що підтверджується довідкою мера міста і ґміни Остшешув від 04.10.2021 року (а.с. 18, 19-20).

Хлопчик є учнем 7-го класу початкової шкоди у Роюв у 2021/2022 навчальному році, що підтверджується довідкою директора шкільно-дошкільного навчального закладу з інтегрованими класами в Роюв від 04.10.2021 року (а.с. 21, 22).

Згода батьків на тимчасовий виїзд дитини за кордон України до Польщі у супроводі батька, з метою навчання на період з 20.07.2021 року по 20.07.2022 року, засвідчена 19.07.2021 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М. (а.с. 7).

Позивач працює в компанії ТОВ «ПОНЕР», працевлаштований на посаді зварювальника на повний робочий день на визначений термін з 22.09.2021 року по 20.03.2022 року, має регулярний заробіток (а.с. 12).

ОСОБА_2 має усі необхідні умови для проживання дитини та його нормального гармонійного розвитку; позивач не перешкоджає спілкуванню відповідача з дитиною.

Вирішую позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Суд пересвідчився у тому, що дитина наразі проживає з батьком, який належно турбується про нього.

Суд ураховує заяву відповідача від 19.04.2022 року про визнання позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивач у позовній заяві просив суд віднести судові витрати за його рахунок.

Керуючись викладеним, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич