КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/133/443/22
РІШЕННЯ

Іменем України

18.04.2022 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 54818,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 15.12.2017 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №4-01, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, а саме автомобіля «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 .

25.07.2018 по вул. Ак. Корольова в м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Tоyоta Yaris», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 і яким керував водій ОСОБА_4 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не застрахована. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2018 у справі №520/14311/18 провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито, а матеріали направлено прокурору Одеської місцевої прокуратури №1. Постановою слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі від 27.06.2019 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №004404 від 13.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито. ПрАТ ПрАТ «СК «ВУСО» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 54818,58 грн. потерпілій особі - ОСОБА_3 . Після виплати страхового відшкодування у позивача на підставі договору факторингу від 07.09.2020 виникло право вимоги до відповідача відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про відшкодування завданої майнової шкоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 матеріали даної цивільної справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 22.12.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За змістом пункту четвертого частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною дев?ятою статті 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідачем, який з урахуванням пункту четвертого частини восьмої статті128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи судом, оскільки до суду повернулося повідомлення з відміткою про відсутність його за місцем проживання, відзиву до суду не подано.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Судом встановлено, що 25.07.2018 ОСОБА_2 по вул. Ак.Корольова в м.Одеса, керуючи автомобілем «Tоyоta Yaris», д.н.з. НОМЕР_2 , порушивши вимоги п.10.2 ПДР, допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_3 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , зазнав пошкоджень (а.с.12, зворот а.с.25).

Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, виданою 26.07.2018 Управлінням патрульної поліції у м. Києві, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.10.2 ПДР України (а.с.10).

У водія автомобіля «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.11).

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2018 у справі №520/14311/18 провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито, а матеріали направлено прокурору Одеської місцевої прокуратури №1 (а.с.12). В ході судового розгляду ОСОБА_2 провину у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП визнав та повідомив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі від 27.06.2019 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №004404 від 13.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито (а.с.13-14). Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 допустив порушення п.19.1 та п.10.6 ПДР України, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не застрахована (а.с.35).

15.12.2017 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №4-01, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, а саме автомобіля «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.5-8).

Відповідно до страхового акта №09431-02 від 01.10.2018 до вказаного вище договору, розрахунку суми страхового відшкодування, загальна сума страхового відшкодування становить 54818,58 грн. (а.с. 28-34, 36, 37).

01.10.2018 ПрАТ «СК «ВУСО» перераховано власнику автомобіля «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 54818,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22144 (а.с.38).

07.09.2020 між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги №07/09/2020, згідно з умовами якого право вимоги до боржника ОСОБА_2 за зобов`язаннями, передбаченими договором добровільного страхування наземного транспорту №4-01 від 15.12.2017, перейшло до ФОП ОСОБА_1 (а.с.39-51).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно із статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», за змістом яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Таким чином, враховуючи викладене вище, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією, а не регресом.

Водночас позивачем не правильно визначено характер спірних правовідносин, не розмежовано поняття «регрес» та «суброгація».

Однак суд не вбачає за доцільне відмовляти у задоволенні позову лише на тій підставі, що у позовній заяві позивач просить стягнути страхове відшкодування в порядку регресу, а не суброгації. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 755/9320/15-ц від 30.01.2019.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із зазначенням, що сума страхового відшкодування у розмірі 54818,58 грн. стягується з відповідача у порядку суброгації.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Також позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 22848,80 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п?ятої, шостою статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/14338/19-ц від 01.12.2021.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Литвином Р.М. укладено договір про надання правничої допомоги від 02.02.2021 №08, виконання якого підтверджується актом приймання-передачі правничої допомоги до договору від 02.02.2021 №08, прибутковим касовим ордером від 02.02.2021.

Заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, до суду не надано.

Отже, суд вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 22848,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1166, 1191, 1192 ЦК України,ст.ст. 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, у розмірі 54818 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімнадцять) грн. 58 коп. а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги у розмірі 22848 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 25.04.2022.

Суддя І.М. Кучерук