Справа № 523/7435/22
Провадження №2-ві/523/11/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2022 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Мурманова І.М., розглянувши заяву про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Малиновському О.М., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про надання правової допомоги недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Суворовського районного суду м. Одеси Малиновського О.М. перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про надання правової допомоги недійсним.

Відповідач ОСОБА_3 та його адвокат Сушко В.М. звернулись із заявою про відвід судді Малиновського О.М. від розгляду зазначеної справи. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що суддею було відкрито провадження у справі з порушенням правил підсудності, що викликає у заявника обґрунтовані сумніви у неупередженості судді, що відповідно до п.п.3,5 ч.1 ст.36 ЦПК України є підставою для подання заяви про відвід. Крім іншого, заявник зазначив, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд. За таких обставин, у відповідача виник сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з цим, головуючий суддя має бути відведений від розгляду вище вказаної справи.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України - якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Малиновського О.М., від 26.12.2022 року заявлений відвід головуючому судді визнано необґрунтованим. Заяву передано до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу судді, який буде вирішувати питання про відвід судді по суті.

Суддю, із вирішення питання про відвід, було визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 8 статті 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали цивільної справи за № 523/7435/22 суд встановив наступне.

Щодо посилання відповідача та адвоката на відкриття суддею провадження у справі з порушенням правил підсудності, суд зазначає, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч.2 ст. 258 ЦПК України).

Відповідно до п.4 ст.36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Малиновського О.М. при вирішенні даної цивільної справи, а доводи заявника з приводу відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності, які на думку сторони відповідача мають суттєве значення для розгляду справи по суті, не є обставинами, що дають можливість зробити висновок щодо упередженості судді або необ`єктивності з приводу вирішення даної конкретної справи.

Доводи заявника щодо непогодження з процесуальними рішеннями судді не свідчать про упередженість головуючого у судовому засіданні у відповідності до вимог ЦПК України.

Враховуючи, що заявник фактично оскаржує процесуальні рішення судді у справі, передбачені ст. 36 ЦПК України підстави для відводу відсутні, у зв`язку з чим суддя вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 та адвоката Сушко В.М. про відвід судді Малиновського О.М., по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору про надання правової допомоги недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: