ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/664/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1114/22 Категорія: на ухвалу Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2022 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом в електронній формі та просив суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на свою користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн. у зв`язку із бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати йому компенсації частини втрати доходу у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху .

Повідомлено позивача про необхідність виправити у строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали недоліків позовної заяви та роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Судом встановлено порушення заявником вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема: останнім не надано доказів того, що інші учасники справи мають зареєстрований кабінет «Електронний суд», що їм була направлена копія позовної заяви через підсистему «Електронний кабінет» або в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку. (п.2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України)

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду після усунення недоліків.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, тому наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Вказану ухвалу суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у відповідності до ст. 376 ЦПК України, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи скарги зводяться до того, що в даному випадку позовну заяву подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд», а тому відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви, яка сформована і подана у вигляді електронного документу.

Скаржник наголошує на тому, що 23 лютого 2022 року на адресу суду надійшла заява від нього про усунення недоліків, в якій позивач зазначив, що суд передчасно прийшов до висновку про залишення позову без руху, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення скарги апелянта.

Згідно з положеннями статті 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою, яка була сформована в системі «Електронний суд» 17 лютого 2022 року до ГУ Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заява. Судом вказано на те, що передбачене законом право заявника на звернення до суду в електронному вигляді за допомогою системи «Електронний Суд» не звільняє позивача від обов`язку долучити до такої заяви докази її надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження). У даному випадку позивачем не надані відомості щодо направлення позовної заяви з додатками на електронну адресу відповідача у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

23 лютого 2022 року ОСОБА_1 скеровано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач звернув увагу суду на те, що не повинен згідно вимог процесуального закону з 04 жовтня 2021 року (після введення в дію підсистеми електронного суду в повному обсязі згідно з листом ДСА України від 04 жовтня 2021 року № 15-17853/21) надсилати листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів та надавати доказ такого надсилання, оскільки всі державні органи та органи місцевого самоврядування зобов`язані зареєструватися в електронному кабінеті.

Проте такі доводи заяви суд вважав недостатніми для усунення недоліків позовної заяви і як наслідок ухвалою від 15 березня 2022 року повернув матеріали позовної заяви ОСОБА_1 .

Такі висновки суду не відповідають нормам процесуального права.

Згідно з положеннями ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог ст. ст. 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до положень ч.ч. 5,6,7 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 8 ст. 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Таким чином альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через електронний кабінет.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 2340/4648/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 520/20958/18.

При цьому згідно з положеннями ч.3 ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система.

Разом з тим згідно із Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у тексті Закону слова (назва) «Єдина судова інформаційна (автоматизована) система», «автоматизована система» у всіх відмінках (випадках) буде замінено словами «Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система» у відповідному відмінку.

За правилом абз. 2,3 ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У пункті 15.15 частини першої розділу VIIІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому, у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим наказом Державної судової адміністрації України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» (далі - Положення № 30).

Так відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.

Із урахуванням зазначеного, з 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19.

В подальшому згідно з листом Державної судової адміністрації України від 04 жовтня 2021 № 15-17888/21 «Про окремі питання, пов`язані з початком функціонування ЄСІТС» з урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно починають функціонувати з 5 жовтня 2021 року.

Однак, повертаючи позовну заяву позивачеві із вищенаведених підстав, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов було подано через підсистему «Електронний суд» 17 лютого 2022 року, а тому відповідно до положень ч.7 ст. 43 ЦПК України позивач звільнений від обов`язку надавати суду та/або надсилати іншим учасникам справи копію позовної заяви з додатками.

Отже відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви та документів, доданих до неї, яка сформована і подана у вигляді електронного документу, оскільки електронний документ - позовна заява може бути направлена іншим учасникам справи у підсистемі «Електронний суд», або на офіційні електронні адреси відповідачів - органів державної влади, що містяться в Єдиній базі електронних адрес суб`єктів владних повноважень, або працівники апарату суду за допомогою функції друку електронного документа мають можливість сформувати належну кількість копій позовної заяви, а відтворення копії позовної заяви потребує використання однієї й тієї ж функції друку документа.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 липня 2020 року у справі №629/740/19.

З огляду на викладене, суд першої інстанції помилково вважав недоліком позовної заяви ненадання позивачем доказів надсилання іншим учасникам справи копії позовної заяви та документів, доданих до неї, якщо він подає документи до суду в електронній формі, а отже й не мав належних процесуальних підстав для залишення позовної заяви без руху та, у подальшому, її повернення позивачеві.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Колегія суддів вважає, що передчасне повернення заяви порушує право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки ухвала постановлена із порушенням вимог процесуального закону, вона підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 368, 374, 376, 379 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді