Справа № 589/263/22
Провадження № 2/589/710/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Прачук О.В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовочому судовому засіданні в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шосткинської міської ради,

- про встановлення факту належності на праві власності квартири померлому та визнання права власності на неї в порядку спадкування за законом,

та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Шосткинської міської ради

- про визнання права власності на 1/2 частину квартири, яка була набута за час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2022 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Шосткинської міської ради, в якій просить суд встановити факт належності за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності квартири АДРЕСА_1 та визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на вказане нерухоме майно.

В обгрунтування позову зазначає, що пайові внески за вищевказану квартиру були сплачені. Відповідно до діючого на той час Закону України «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації, тому ОСОБА_3 не отримав свідоцтва про право власності на квартиру і не здійснив реєстрацію права власності на неї, бо вважав себе її власником.

Наразі позивач, будучи спадкоємицею ОСОБА_3 першої черги за законом, позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Ухвалою від 26.01.2022р. судом було відкрито провадження у даній справі за вищевказаним позовом та призначено підготове засідання.

До завершення підготовчого провадження 19.04.2022р. ОСОБА_2 (колишня дружина померлого ОСОБА_3 ) було подано позов про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка була набута за час шлюбу з ОСОБА_3 .

За змістом свого позову ОСОБА_2 наголошувала, що спірна квартира була набута ОСОБА_3 у шлюбі з нею, а отже 1/2 частина цієї квартири належить їй. При цьому ОСОБА_2 визнала, що інша половина квартири дійсно має належати позивачу в порядку спадкування після смерті батька.

Ухвалою суду від 20.04.2022р. позовну заяву третьої особи прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_2 .

Представник Шосткинської міської ради у судове засідання також не з`явився, надав заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Третя особа ОСОБА_2 за змістом свого позову просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного:

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 /а.с. 5, 6/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 7/.

Згідно з довідкою ЖСК «Победа» № 1 від 09.12.2021р. /а.с. 8/ ОСОБА_3 за життя отримав кооперативну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м. Пайові внески за вказану квартиру сплачено в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 за життя набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 (рік спорудження будинку - 1983), однак за життя останній не зареєстрував право власності на цю квартиру.

Разом з тим, на час набуття права власності на цю квартиру ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (з 15.07.1978р. по 04.09.1998р.).

Згідно з ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України) (який діяв на час набуття квартири у власність) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

За приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В ході розгляду справи встановлено, що спірна квартира була набута ОСОБА_3 під час шлюбу з ОСОБА_2 , а отже ця квартира була їхньою спільною сумісною власністю, не зважаючи на те, що її титульним власником був ОСОБА_3 .

Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності.

Враховуючи, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів на підтвердження права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку спірної квартири та зважаючи на те, що позивач за первісним позовом визнає позов ОСОБА_2 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову третьої особи та визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної квартири.

Відтак, ОСОБА_3 за життя належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту належності вказаної квартири на праві власності ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню частково, з урахування його частки власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну йому квартиру 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не складав.

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Як вже встановлено, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , тобто його спадкоємицею першої черги за законом та на день смерті останнього постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою ТОВ «Жилкомсервіс» від 14.01.2022р. /а.с.10/.

Інших спадкоємців, які б виявили інтерес до спадщини, що відкрилась після ОСОБА_3 , не встановлено.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 набула право власності на спадкове майно після ОСОБА_3 , у тому числі і на 1/2 частину спірного об`єкту нерухомості, однак позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на успадковане майно, в зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У даному випадку у позивача відсутній правовстановлюючий документ на квартиру на ім`я спадкодавця, що свідчить про неможливість отримання нею свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, отже таке її право має бути захищено в судовому порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову частково, встановивши факти належності 1/2 частини спірної квартири за померлим та визнання за позивачем права власності на цю частку в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності на праві власності за життя 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 / право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

В іншій частині позову відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 / право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук