ЄУН № 337/1691/21
Провадження № 2/337/30/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

адвокатів: Штабовенка Д.В., Сідельникової О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, який мотивувала тим, що вона мешкає у будинку АДРЕСА_1 та є співвласницею ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ», створеного за цією адресою. В період з 18.09.2017 року по 16.04.2019 року вона була керівником СЮББ, але за рішенням загальних зборів, її усунуто з посади. Вона не погодилася з рішенням загальних зборів учасників ОСББ та звернулася з позовом до Хортицького районного суду м.Запоріжжя. У період часу з 12-30 до 13-00 години, біля центрального входу до Хортицького районного суду м.Запоріжжя відповідачі, з метою здійснення тиску на неї та суд, під час слухання справи, розгорнули плакати з написами: ( мовою оригіналу) « ОСОБА_8 обанкротить ОСББ» та « ОСОБА_9 ! Прекратите этот беспредел. Ганьба», демонструючи їх перехожим, мешканцям будинку, відвідувачам та співробітникам суду, а отже поширили інформацію про неї перед необмеженою кількістю людей. Вважає вказані вислови такими, що унеможливлює їх оцінювання окремо від іншої частини інформації та мають стверджувальну форму. Крім того, інформація містить її прізвище, а отже вказівку на неї та осудження її дій. Вважає, що поширена інформація є відображенням ставлення групи ОСББ та поширена інформація є проявом агресії з подальшим залякуванням особистості, цькуванням та погрозами, моральним приниженням. Просила суд визнати поширену інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію, зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію та стягнути з відповідачів у солідарному порядку 10 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 27.04.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному порядку, призначено підготовче провадження.

25.05.2021 року від відповідачів за даним позовом до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідачі позовні вимоги не визнали за безпідставністю та просили у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що відповідачі не спростували її доводи, викладені у позовній заяві. Перед судовим засіданням у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя, в іншій цивільній справі за її позовом до ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ», відповідачі перебували біля приміщення суду з плакатами, які виставили публічно та надали їй характеристику, яка її образила. Вона проживає у будинку, де створено ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ», головою якого вона була певний час. Разом з нею у квартирі проживає її чоловік та мати, які також мають прізвище ОСОБА_9 . Просила задовольнити її позов у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Штабовенко Д.В. підтримав позов та пояснив, що ОСОБА_1 майже два роки перебувала на посаді голови ОСББ. З посади її усунули за рішення загальних зборів членів ОСББ. У суді 13.03.2021 року було призначено розгляд цивільної справи, позов не був пов`язаний з діяльністю ОСББ. Відповідачі влаштували перед входом до приміщення суду мітинг з плакатами, на яких було зазначено твердження щодо ОСОБА_1 , а не оціночні судження, через що позивачка звернулася до суду з позовом про скасування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди.

У подальшому, після оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки до судових дебатів, ОСОБА_1 та її представник адвокат Штабовенко Д.В. у судові засідання не з`являлися неодноразово, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи є докази, тому подальший розгляд справи здійснено у відсутності вказаних осіб.

Відповідачі: ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судові засідання не з`явилися, надавши письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідачів: ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокат Сідельникова О.Л. у судовому засіданні повністю заперечувала у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідачкою не доведено, що події, на які вона посилається, були саме у березні місяці, так як ні плакати ні фото, жодної дати не містять. З фото неможливо встановити осіб, які перебували біля приміщення суду, а доводи адвоката Штабовенка Д.В. що у книзі реєстрації відвідувачів суду зазначені саме прізвища відповідачів, доводить лише присутність в певний час у приміщенні суду вказаних осіб, а не біля приміщення суду. Крім того, плакати, на які посилається ОСОБА_1 не містять відомостей, за якими можливо було б встановити особу ОСОБА_1 , оскільки як пояснила Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні, з нею, у квартирі проживають ще дві особи-мати та чоловік, які також носять прізвище ОСОБА_9 . Критика, яка зазначена у висловах, не містить жодного твердження саме щодо ОСОБА_1 , не порочить ділової репутації ОСОБА_1 , бо те, що написано на плакатах, неможливо пов`язати саме з позивачем ОСОБА_1 . Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 витрати відповідачів на професійну правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . У будинку створено ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ».

Шість осіб, які зазначено на фото ( а.с. 10-11), у не встановлену судом дату, оскільки позивачка, звертаючись до суду з позовом, не надала жодного доказу що події, на які вона посилається, мали місце саме 31.03.2021 року, перебуваючи біля приміщення Хортицького районного суду м.Запоріжжя, тримали в руках плакати з написом ( мовою оригіналу): « ОСОБА_8 обанкротить ОСББ» та « ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Як пояснила у судовому засіданні ОСОБА_1 , перед судовим засіданням у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя, в іншій цивільній справі за її позовом до ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ», 31.03.2021 року, відповідачі перебували біля приміщення суду з плакатами, які виставили публічно та надали їй характеристику, яка її образила та такі вислови є твердженням щодо неї- ОСОБА_1 .

Відповідно до частини четвертої ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до частини першої ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частин другої та третьої статті 34 Конституції України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цінності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб , для запобігання розголошенню конфідеційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Під поширення інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширенням у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Статтею ст. 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази, та проаналізувавши викладені у них обставини, заслухавши пояснення позивача та представників позивача і відповідача, суд дійшов до висновку про відсутність сукупності наведених у Постанові Пленуму ВСУ обставин, наявність яких може бути підставою для задоволення позову.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria)).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 30 Закону України «Про інформацію» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пленум Верховного Суду України у пункті 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Враховуючи те, що оціночними судженнями, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право на власне тлумачення обставин справи є виявом реалізації конституційного права на свободу думки, свободу слова та вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначила, щовона мешкає у будинку АДРЕСА_1 та є співвласницею ОСББ «ГОРЛИЦЯ ДІАМАНТ», створеного за цією адресою. В період з 18.09.2017 року по 16.04.2019 року вона була керівником СЮББ, але за рішенням загальних зборів, її усунуто з посади. Вона не погодилася з рішенням загальних зборів учасників ОСББ та звернулася з позовом до Хортицького районного суду м.Запоріжжя. У період часу з 12-30 до 13-00 години, біля центрального входу до Хортицького районного суду м.Запоріжжя відповідачі, з метою здійснення тиску на неї та суд, під час слухання справи, розгорнули плакати за писками: ( мовою оригіналу) « ОСОБА_8 обанкротить ОСББ» та « ОСОБА_9 ! Прекратите этот беспредел.Ганьба», демонструючи їх перехожим, мешканцям будинку, відвідувачам та співробітникам суду, а отже поширили інформацію про неї перед необмеженою кількістю людей. Вважає вказані вислови такими, що унеможливлює їх оцінювання окремо від іншої частини інформації та мають стверджувальну форму. Крім того, інформація містить її прізвище, а отже вказівку на неї та осудження її дій.

Як вбачається з долучених до позову копій фотознімків ( а.с.10,11), на яких зображено шість осіб з плакатами: ( мовою оригіналу) « ОСОБА_8 обанкротить ОСББ» та « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вказані копії фотознімків не містять дати та часу подій, які зображено на фото.

Крім того, на плакатах зазначено лише прізвище « ОСОБА_9 », без зазначення ім`я та по батькові особи, не зазначено будь-якої посади.

Як пояснила у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 , вона проживає у квартирі разом з чоловіком та матір`ю, які також носять прізвище ОСОБА_9 .

Жодного доказу, що написи на плакатах стосуються саме позивача- ОСОБА_1 , суду не надано.

Отже, стороною позивача, суду не надано належних доказів того, що зазначені на плакатах написи стосувалися саме позивача- ОСОБА_1 , а тому, доводи позивача та її представника- адвоката про те, що відносно ОСОБА_1 розповсюджено відповідачами негативну, неправдиву та недостовірну інформацію, належними доказами не підтверджені.

Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову у частині позовних вимог про захист честі, гідності, ділової репутації фізичної особи, спростування недостовірної інформації, необхідно відмовити.

Зважаючи на те, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації фізичної особи, спростування недостовірної інформації, немає, суд вважає, що позовні вимоги позивача у частині відшкодування моральної шкоди та стягнення з відповідачів понесених нею судових витрат, не підлягають для задоволення, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі необхідно залишити без задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень с.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та ( або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі ( складання позовної заяви, надання консультацій).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно з п.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, розрахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , направляючи до суду відзив на позов, який отримано судом 25.05.2021 року ( а.с.38), заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі, просили стягнути з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу.

У судовому засіданні представник відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокат Сідельникова О.Л. просила стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - у розмірі по 800 грн. кожному, ОСОБА_2 - 4800 грн.

Такі витрати підтверджено матеріалами справи, тому суд вважає за необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідачів вказані суми у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.3, 8, 21 ,28, 32, 34, 55, 61, 68, 129, 129-1 Конституції України, ст.. 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 141, 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) - 800 грн.; на користь ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) 800 грн.; на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_5 )- 800 грн.; на користь ОСОБА_7 (проживає за адресою: АДРЕСА_6 )- 800 грн.; на користь ОСОБА_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_7 ) 800 грн.; на користь ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_8 ) 4 800 ( чотири тисячі вісімсот) грн. у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27.12.2022 року.

Суддя: Г.Є.Гнатик