Провадження № 22-ц/802/980/22 Категорія: 63 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача Кузіна Є. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, Підгайцівська сільська рада Луцького району про виселення та зняття з місця реєстрації, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд із зазначеним позовом.

Покликалося на те, що товариство та відповідач ОСОБА_1 04 травня 2007 року уклали кредитний договір № VO00GA00000081, згідно умов якого останній отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 33 4000 доларів США, на строк до 04 травня 2017 року. 07 травня 2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, між позичальником та кредитодавцем було укладено договір іпотеки, згідно умов якого відповідач ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: належний йому житловий будинок, загальною площею 195,40 кв.м., житловою площею 95,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того позивач вказував, що відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору іпотеки, а саме, без згоди іпотекодержателя банку надав документи у відповідні державні органи для реєстрації у зазначеному вище житловому будинку, що являється іпотечним майном, членів своєї сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, позивач АТ КБ «Приватбанк» просив суд виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути на свою користь понесені судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити та відшкодувати йому понесені судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи і як наслідок зробив помилковий висновок про безпідставність позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

21 грудня 2022 року, до початку апеляційного розгляду справи, на адресу Волинського апеляційного суду надійшла заява від представника позивача АТ КБ «Приватбанк» - Кузіна Є. В., у якій останній, діючи в межах наданих йому повноважень, просив прийняти відмову позивача від позову та вирішити питання про повернення судового збору.

Зокрема в поданій заяві зазначив, що станом на 20 грудня 2022 року відстуня заборгованість за кредитним договором від 04 травня 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідає вимогам статтей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 21 грудня 2022 року представник позивача ЗАТ КБ «Приватбанк» - Кузін Є. В. підтримав подану ним же заяву про відмову від позову та просив суд вирішити питання про повернення позивачу судових витрат.

Відмова представника позивача від позову відповідає вимогам ст. 206 ЦПК України та як убачається з приєднаних до заяви: довідки банку від 20 грудня 2022 року, копії додаткової угоди №2 від 13 грудня 2022 року до кредитного договору від 04 травня 2007 року не суперечить інтересам позивача.

Згідно з частиною 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, позивачу відомі та зрозумілі.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що заяву представника позивача про відмову від позову слід прийняти, а провадження у даній цивільній справі закрити та визнати нечинним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2021 року у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

З матеріалів справи слідує, що при зверненні з апеляційною скаргою позивач АТ КБ «Приватбанк» сплатив 6 810 гривень судового збору, а тому поверненню з Державного бюджету підлягає судовий збір у розмірі, що становить 50 відсотків від сплаченої суми 3 405 гривень.

Керуючись ст. 206, 256, 373, 374, 381, 382 ч. 2 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Прийняти відмову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, Підгайцівська сільська рада Луцького району про виселення та зняття з місця реєстрації.

Визнати нечинним рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року та закрити провадження у даній справі.

Повернути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 50 % сплаченого судового збору за апеляційну скаргу у сумі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді