Справа №6-1599/10
Провадження №6/751/259/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа (дубліката виконавчого листа) №6-1599/10, виданого 07.02.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по договору про надання траншу №SME0010077 від 20.03.2008 у розмірі 1 139 750,64 доларів США (що станом на 01.06.2010 за офіційним курсом НБУ становить 9 032 637,80грн), та договором про надання траншу №SME0016798/1 від 21.08.2008 у розмірі 108 433,34 доларів США (що станом на 01.06.2010 за офіційним курсом НБУ становить 859 345,06 грн).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 26.07.2010, Новозаводським районним судом м. Чернігова 17.09.2010 видано виконавчий лист №6-1599/10. За заявою ПАТ «Альфа-Банк», ухвалою суду від 10.10.2018 поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №6-1599/10 та видано його дублікат. З примусового виконання вказаного виконавчого листа приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. відкрите виконавче провадження №58659579. Вказує, що ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та звільнено від боргів кредитора ПАТ «Альфа-Банк», в тому числі за договорами №SME0010077 від 20.03.2008 та №SME0016798/1 від 21.08.2008, заборгованість за якими вважається погашеною. За таких обставин, на підставі ст. 432 ЦПК України, вважає виконавчий лист №6-1599/10 таким, що не підлягає виконанню.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 21.01.2022 призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Учасники справи у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявника надіслала заяву про розгляд справ без їх участі, зазначивши при цьому, що заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 223, ч. 3 ст. 432 ЦПК України, вирішив проводити судове засідання у відсутності учасників справи, які не прибули, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 20 березня 2008 року укладено рамкову угоду №SMERS00768 (а.с.70).

У порядку та згідно умов цієї угоди, 20.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання траншу №SME0010077, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 1 100 000,00 доларів США строком на 180 місяців зі сплатою процентів в розмірі 13% річних (а.с.71-73).

Згодом, 21.08.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання траншу №SME0016798/1, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 115 000,00 доларів США строком на 48 місяців зі сплатою процентів в розмірі 18,23% річних (а.с.74-75).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.09.2010 по справі №6-1599/10 ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 26.07.2010 по цивільній справі №1703-4/177/10 Третейського суду (а.с.1).

Відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області про ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі від 09.07.2014 по справі №916/3195/13, припинена підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_1 (а.с.85). Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що кредиторські вимоги, зокрема, ПАТ «Альфа-банк» до боржника у сумі 51 986 639,69 грн визнані у повному обсязі.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 10 жовтня 2018 року поновив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №6-1599/10, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 17.09.2010 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ» на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк», заборгованість по договору про надання траншу № SME0010077 від 20.03.2008 року, яка складається з: 1 139 750,64 доларів США (що станом на 01.06.2010 р. за офіційним курсом НБУ становить 9 032 637,80грн.) та стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗИФ», ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк», заборгованість по договору про надання траншу № SME0016798/1 від 21.08.2008 року, яка складається з: 108 433,34 долари США (що станом на 01.06.2010 р. за офіційним курсом НБУ становить 859 345,06 грн.), а також видав дублікат виконавчого листа №6-1599/10 (а.с.22-24).

21.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрите виконавче провадження №58659579 щодо примусового виконання виконавчого листа №6-1599/10, виданого 07.02.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова (а.с.86).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 432 ЦПК України, передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11, від 17 жовтня 2019 року у справі № 2-3558/2010 та від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.

Заявник, як на підставу для задоволення заяви у даній справі посилався на те, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.07.2014 припинена його підприємницька діяльність як ФОП, оскільки його визнано банкрутом. У зв`язку з цим заборгованість перед кредитором ПАТ «Альфа-Банк» вважається погашеною.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Загальні положення про банкрутство фізичної особи регулюються нормами статті 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній на час ухвалення господарським судом рішення 09.07.2014).

Так, частинами 1 та 2 статті 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями та/або виконати обов`язок із сплати обов`язкових платежів.

Виходячи з положень частини третьої та четвертої статі 92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення розрахунків з кредиторами фізична особа, визнана банкрутом, звільняється від подальшого виконання грошових вимог кредиторів, що були заявлені після визнання фізичної особи банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом третім частини третьої цієї статті.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до приписів частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В мотивувальній частині ухвали Господарського суду Одеської області про ліквідацію банкрута та припинення провадження у справі від 09.07.2014 по справі №916/3195/13 встановлено, що вимоги кредиторів банкрута вважаються погашеними у зв`язку з відсутністю майна банкрута для їх задоволення.

За встановлених обставин суд вважає доведеним той факт, що в межах процедури провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 зобов`язання останнього перед АТ «Альфа - Банк» погашені.

З огляду на викладене, суд встановив припинення зобов`язань боржника ОСОБА_1 за договорами №SME0010077 від 20.03.2008 та №SME0016798/1 від 21.08.2008, борг за якими стягується на підставі виконавчих листів, які стягувач просить визнати такими, що не підлягають виконанню, оскільки його було визнано банкрутом, і, як наслідок, з нього припинились стягнення за виконавчим документом, а тому наявні правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 258-260, 355, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист (дублікат виконавчого листа) №6-1599/10, виданий 07.02.2019 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості по договору про надання траншу №SME0010077 від 20.03.2008 у розмірі 1 139 750,64 доларів США (що станом на 01.06.2010 за офіційним курсом НБУ становить 9 032 637,80грн), та договором про надання траншу №SME0016798/1 від 21.08.2008 у розмірі 108 433,34 доларів США (що станом на 01.06.2010 за офіційним курсом НБУ становить 859 345,06 грн).

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю. К. Овсієнко