Провадження № 22-з/801/181/22
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
15 листопада 2022 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Євген Миколайович, про стягнення судових витрат
Постановою Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яку подано адвокатом Грушко Жанною Вячеславівною, залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 серпня 2022 року залишено без змін.
04 листопада 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - адвокат Ковальчук Євген Миколайович подав заяву про стягнення судових витрат у зазначеній цивільній справі.
Вказана заява мотивована тим, що при постановленні рішення Вінницьким апеляційним судом не було розглянуто питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, а відтак просить вирішити питання щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» вказаних судових витрат в розмірі 11 000,00 грн. При цьому зазначив, що дана вимога була заявлена відповідачем у відзиві на позовну заяву від 24.01.2022 та у відзиві на апеляційну скаргу від 16.09.2022, про що він повідомив додатково до закінчення судових дебатів у судовому засіданні 01.11.2022.
15 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грушко Ж. В. на офіційну електронну адресу суду подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлений відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу розмір вказаних витрат, а саме 20 000 грн., не підтверджено будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами та розрахунками, що в свою чергу вказує на необґрунтованість заявленої вимоги та виключає стягнення витрат з позивача відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомляли.
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - адвокатом Ковальчука Є. М. на підтвердження понесених витрат надано договір про надання правової допомоги № 5-ю від 28.04.2021 та додаткову угоду № 4 від 01.01.2022 до нього; рахунок від 01.11.2022 на оплату згідно з актом про надання правової допомоги до договору № 5-ю від 28.04.2021 на суму 11 000,00 грн.; акт від 01.11.2022 про надання правової допомоги до договору № 5-ю від 28.04.2021 на суму 11 000,00 грн.
Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката становить 11 000 грн, яку просить стягнути заявник на свою користь.
01.11.2022 Адвокатське Бюро «Ковальчук Євген» виставило акт про надання правової допомоги до договору № 5-ю від 28.04.2021 та рахунок на оплату згідно з актом на суму 11 000 грн.
Вказані акт та рахунок підписані та прийняті Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до оплати.
Вивчивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що вказану заяву слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000 грн є співмірними та підтвердженими належним чином.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», в інтересах якого діє адвокат Ковальчук Євген Миколайович, про стягнення судових витрат задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2022 року.
Головуючий Ю. Б. Войтко
Судді: І. В. Міхасішин
І. М. Стадник