Справа № 522/3021/22
Провадження № 2/522/3153/22
29 квітня 2022 року м.Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Семешиної Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про зобов`язання вчинити певні дії,
До суду 08.02.2022 року надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» відновити водопостачання, шляхом розблокування запірної арматури до буд. АДРЕСА_1 та зобов`язати ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» перерахувати заборгованість по формі 1 (прописаних 0) за одного чоловіка до періоду опломбування лічильника 21.09.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в листопаді 2020 року йому зателефонував співробітник Інфоксводоканалу повідомивши, що в нього борг в сумі 3400 грн. за полив городу погрожуючи відключенням водопостачанням. Щоб не бути відключеним від водопостачання позивач погасив не існуючий борг, сплативши з картки, однак через декілька днів йому прийшло смс-повідомлення, про наявність боргу в сумі 18 000 грн. З 2018 року позивачем встановлені лічильники на воду, по платіжним документам станом на листопад 2020 року заборгованість по водопостачанню у позивача відсутня, прописаний за адресою АДРЕСА_2 лише він один. Неодноразово позивач звертався до відповідача про не блокування водопостачання, через епідеміологічний стан в країні та до вирішення питання в суді з приводу нарахування боргу, однак відповідачем зупинено водопостачання. У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 просив позовну заяву задовольнити та зобов`язати ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» відновити водопостачання, шляхом розблокування запірної арматури до буд. АДРЕСА_1 та зобов`язати ТОВ «ІНФОКС» Філія «Інфоксводоканал» перерахувати заборгованість по формі 1 (прописаних 0) за одного чоловіка до періоду опломбування лічильника 21.09.2021 року.
Ухвалою суду від 16.02.2022 року провадження у справі було відкрито та призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 14.03.2022 року.
У судове засідання 14.03.2022 року був присутній позивач ОСОБА_1 , відповідач в судове засідання не з`явився, доказів про належне повідомлення відсутні, в зв`язку з чим справа відкладена на 27.04.2022 року.
У судове засідання 27.04.2022 року сторони не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, прохавши долучити копію його заяви до ТОВ «ІНФОКС» Філії «Інфоксводоканал» від 25.01.2022 року, ухвалу суду від 03.02.2022 року про скасування судового наказу та копію договору купівлі-продажу від 05.02.2018 року.
Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суд не сповістив, відзив на позов не надав.
За положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення 29.04.2022 року.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
З позову вбачається, що позивач в 2018р. встановив лічильник на воду, про що свідчить пояснювальна записка, вертежі ТОВ «Експреспроектбуд» для встановлення водомірного вузла для індивідуального житлового будинка за адресою: АДРЕСА_2 .(а.с.10) та звернувся до відповідача с заявою про даний лічильник та його опломбування., який в вересні 2021р. опломбували.
При цьому ОСОБА_1 звертався до ТОВ "ІНФОКС" із заявою від 26.01.2022 року вхід.№223/прив, відповідно до якої останній зазначає, що він неодноразово звертається з проханням видати йому акти промбування лічильника та акт відключення постачання води, блокуючої запорної арматурини за адресою, яке відбулось у вересні 2020 року (а.с.23).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.02.2018 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 32,4 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.7).
Крім позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 відсутні інші зареєстровані особи, про що свідчить довідка 154 видана СОН «Куяльницкий» виписки із домової книги про склад родини та прописки, згідно якої ОСОБА_1 проживає та постійно володіє будинком АДРЕСА_1 , загальною площею 15,1, лицевий рахунок відкритий на ОСОБА_2 (а.с.5).
Заявами від 26.04.2017 року та від 11.05.2017 року ОСОБА_2 звертався до ТОВ "ІНФОКС" якими останній просить не нараховувати заборгованість на витрату води на полив огороду, яка не існує, через відсутність огороду на території ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки вся територія забудована господарськими будівлями.(а.с.8)
Судом також встановлено, що Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 року, заява ОСОБА_2 про скасування судового наказу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2021 р. виданого по справі №496/1099/21 за заявою ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 18 987,92 грн. та судового збору у розмірі 227,00 грн. задоволено (а.с.24).
Судовий наказ №496/1099/21 Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2021 року про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 18 987,92 грн. скасовано.
Проте, як на момент подачі позов, так і на момент розгляду справи позивач зазначає про порушення його прав відповідачем шляхом зупинення водопостачання щодо його домоволодіння.
Зазначене відповідачем не спростовано.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» є виконавцем послуг водопостачання та водовідведення.
Згідно п.3 Договору передбачено, що послуги надаються споживачеві безперервно, крім часу перерв, визначених частиною першою статті 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»
Таким чином, суд вбачає, що згідно умов договору між сторонами передбачено безперебійне надання споживачу ОСОБА_1 послуг з відведення водопостачання, яке не виконується.
Згідно Академічного тлумачного словника української мови, слово «БЕЗПЕРЕБІмЙНИЙ» означає, який відбувається без затримок, перебоїв; безперервний.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що у разі застосування планової перерви в наданні комунальних послуг виконавець зобов`язаний повідомити споживача через засоби масової інформації або в інший спосіб, що гарантує доведення такої інформації до кожного споживача, про таку планову перерву не пізніш як за 10 робочих днів (крім перерви на ліквідацію наслідків аварії). У повідомленні необхідно зазначити причину та строк перерви в наданні відповідних послуг.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону якість комунальної послуги повинна відповідати вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства та договором. Обов`язок забезпечення відповідності якості комунальної послуги встановленим вимогам покладається на виконавця такої послуги.
Відповідно до ч.2 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець послуги з централізованого водопостачання повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки та величини тиску.
Відповідно до статті 16 Закону України № 1875-IV, пункту 3 Постанови № 630, комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених частиною третьою статті 16 зазначеного Закону.
Суд вважає, що у зв`язку з тим, що борг ОСОБА_1 перед відповідачем відсутній, оскільки ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 року судовий наказ №496/1099/21 Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2021 року про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 18 987,92 грн скасовано, водопостачання до буд. АДРЕСА_1 повинно бути відновлено шляхом розблокування запорної арматури.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «ІНФОКС» здійснити перерахунок заборгованості по формі 1 (прописаних 0) за одного чоловіка до періоду опломбування лічильника 21.09.2021 року, суд вважає, що з розрахунку за січень 2022 року (а.с.11) наданого позивачем, не вбачається період за яким здійснено розрахунок заборгованості по рахунку № НОМЕР_1 .
Також, з ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2022 року, якою скасовано судовий наказ №496/1099/21 роз`яснено ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» їх право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, в рамках якої відповідач має право спростовувати розмір заборгованості і доказувати правильний розмір нарахувань .
Крім того, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.
Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.
У частині другій статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст.15, 16, 901-903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», ст.ст.1, 3-13, 19, 23, 42-44, 48, 49, 76-80, 83, 89, 95, 133, 141, 209, 211, 229, 235, 244, 245, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 29.04.2022 року.

Суддя Домусчі Л.В.