ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/320/22 Справа № 205/6639/20 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м.Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2020 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м.Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично шлюбні відносини припинено взимку 2016 року, з цього часу батько не цікавиться життям дочки. Дитина проживає з позивачкою окремо від відповідача. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо в іншому місті, батьківські обов`язки не виконує, не займається вихованням та забезпеченням дитини, матеріальної допомоги не надає, аліменти не сплачує. Оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків просить позбавити його батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав - відмовлено.

Попереджено ОСОБА_2 щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків щодо своєї дитини ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з відповідача судові витрати.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпропетровської міської ради повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.164).

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні докази свідомого та навмисного ухилення відповідачем від виконання батьківських прав, що може бути наслідком позбавлення його батьківських прав відносно своєї доньки, а тому позовні вимоги безпідставні.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.18а).

Батьки ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2011 року (а.с.14).

Відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано, ОСОБА_1 прізвище після розірвання шлюбу змінено на « ОСОБА_1 » (а.с.19-20).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26.08.2022 р ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.219).

Відповідно до довідки №11315 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 08 листопада 2019 року дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем (а.с.22).

Позивач має постійну роботу, у нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.23-25).

Згідно з довідкою комунального закладу освіти середньої загальноосвітньої школи №5 Дніпровської міської ради №39 від 04 березня 2020 року, в якому навчається дитина, відповідач за весь період навчання дитини з 01 вересня 2017 року не приймав участь у батьківських зборах, шкільних, класних урочистих заходах, не звертався з питань навчання його доньки до працівників школи, скарг щодо неможливості брати участь у виховному процесі його доньки до класного керівника, вчителів, керівництва від ОСОБА_2 не надходило (а.с.27).

Відповідно до характеристики, наданої 02 березня 2020 року директором школи та класним керівником, ОСОБА_3 старанна, дисциплінована та уважна учениця, мати приділяє належну увагу вихованню доньки, батько не цікавиться успіхами та потребами доньки (а.с.28).

11 червня 2019 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ №2-н/205/127/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.33).

Згідно з розрахунком Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) №82737 від 01 жовтня 2020 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за виконавчим документом №2-н/205/127/19 від 27 червня 2017 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська становить станом на 01 жовтня 2020 року 47390,40 грн. (а.с.71).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради №1/14-130 від 16 листопада 2020 року орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.78-79).

Таким чином, обставини, на які посилається позивачка, як на підставу свого позову, а саме фактичне самоухилення відповідача від виховання та утримання дитини, знайшли своє об`єктивне підтвердження дослідженими колегією суддів письмовими доказами.

Згідно ч.2, 5 ст.150, п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Колегія суддів (приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав) дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню, оскільки знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач з 2016 року (більше п`яти років) свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не цікавиться ні життям, ні здоров`ям дитини, не спілкується з дитиною, не створює сприятливих умов для її життя, не виконує свої батьківські обов`язки по піклуванню за її здоров`ям, не турбується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не забезпечує, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання та виховання дитини, живе своїм життям.

У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом тривалого розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції (понад два роки), ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків змінилось. Доказів на підтвердження своїх намірів приймати участь в житті дитини відповідачем не надано.

Позбавлення батьківських прав відповідача відповідатиме інтересам дитини.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №211/559/16-ц.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 11 Закону «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є слушними, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року -скасуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м.Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав слід задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2102,01 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Новокодацької районної у м.Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2102,01 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова