Номер провадження 2/754/2588/22
Справа №754/148/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду аиготовлено 15 грудня 2022 року)

13 грудня 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/148/22

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач 1

Державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Савицька Дарія Володимирівна - відповідач 2

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - третя особа

Вимоги позивача: визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування права власності

Бакунін О.Ю. - адвокат позивача

Братищенко Ю.О. - адвокат відповідача 2

Сойник О.В. - представник третьої особи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому посилаючись на порушення свого права на набуття у власність земельної ділянки просить: визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний № 62387840, оформлене записом про право власності № 45751334 від 16.12.2021 щодо державної реєстрації права власності відповідача 1 на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 ; скасувати право власності відповідача 1 на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 .

Внесеною до протоколу судового засідання ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2022 задоволено клопотання сторони позивача про залучення державного реєстратора приватного нотаріуса КМНО Савицької Д.В. у якості співвідповідача.

У судовому засіданні адвокат позивача позов підтримав і не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідачів і третьої особи.

Сторона відповідача 2 в судове засідання не з`явилась надіславши письмові пояснення з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Також до пояснень сторони відповідача 2 додано документи на підставі яких прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021 і здійснено реєстрацію права власності, які оспорює сторона позивача.

Третя особа в судове засідання не з`явилась надіславши письмове клопотання з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином поштою.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності відповідачів і третьої особи.

Вислухавши адвоката позивача, дослідивши матеріали справи суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до рішення Київської міської ради ІV сесії VI скликання від 24.12.2009 № 1053/3122 вирішено передати ОСОБА_1 за умови виконання п. 4 цього рішення у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Відповідачем 2 прийнято рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний № 62387840, оформлене записом про право власності № 45751334 від 16.12.2021 щодо державної реєстрації права власності відповідача 1 на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 та зареєстровано право власності відповідача 1 на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 62387840 від 17.12.2021 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) від 24.12.2021, документи що посвідчують власності на земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1 , згідно з даними міського земельного кадастру Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) станом на 31.12.2012 не реєструвалися та не видавалися. Крім того, повідомлено, що відповідно до книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, які велися Головним управлінням та зберігаються у Департаменті, державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 112208 від 23.10.2009 не реєструвався та не видавався.

Між тим, приймалось рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний № 62387840, оформлене записом про право власності № 45751334 від 16.12.2021 щодо державної реєстрації права власності відповідача 1 на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 та здійснювалась реєстрація права власності відповідача 1 на цю земельну ділянку, саме на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 112208 від 23.10.2009.

Згідно ст. 328 ЦК України, 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ст. 116 ЗК України, 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. 5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV. 3. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Прецидентна практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 112208 від 23.10.2009 відповідачу 1 видавався з дотриманням ст. 328 ЦК України та ст. 116 ЗК України, а відповідачем 2 приймалось рішення та здійснювалась реєстрація права власності на спірну земельну ділянку з дотриманням ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV, обидва відповідачі суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку про доведеність стороною позивача порушення свого права на набуття у власність земельної ділянки.

За таких обставин, позов задовольняється.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.12.2021, індексний № 62387840, оформлене записом про право власності № 45751334 від 16.12.2021 щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено) на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 .

Скасувати право власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено) на земельну ділянку кадастровий № :62:512:0006 за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: суду не повідомлено) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 992,40 грн. - судового збору та 248,10 грн. - судового збору.

Стягнути з державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савицької Дарії Володимирівни (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 992,40 грн. - судового збору та 248,10 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: