ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8250/22 Справа № 271/2933/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Кононихіна Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №271/2933/13-ц за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області від 14 червня 2013 року, яке відновлено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2021 року, ухвалене у складі судді Кононихіної Н.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Червоногвардійського районного суду міста Макіївки з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування зазначив, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP30900906 від 17.08.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 5746,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає договір з Банком, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов. У зв`язку з порушеннями своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 04.04.2013 року має заборгованість 44183,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 2945,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 11365,57 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 27292,14 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 2080,18 грн. Зазначені суми та понесені судові витрати просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 14 червня 2013 року, яке відновлено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2021 року, позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 44183 гривні 73 копійки, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначила, що заочне рішення Червоногвардійського районного суду м.Макіївки від 14.06.2013 року прийняте з порушенням правил територіальної підсудності. Зареєстрованим у встановленому законом порядку її (відповідача) місцем проживання з 30.06.2010 був Ленінський район міста Донецька, що підтверджується копією паспорту. Тому справа була підсудна Ленінському районному суду міста Донецька.

Крім того, ОСОБА_1 не отримувала а ні копії позовної заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк», а ні копії заочного рішення, ні інших процесуальних документів по справі, не була обізнана про дату та час судових засідань в 2013 році. Червоногвардійський районний суд міста Макіївки Донецької області направляв процесуальні документи та повістки по справі №271/2933/13 (провадження №2/271/1467/13) на стару адресу реєстрації місця проживання відповідача в м.Маківка, яка змінилась ще 30.06.2010 року на м.Донецьк, що підтверджується копією паспорта та супровідним листом Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області по справі №8-2/11 від 10.01.2011 року. Суд першої інстанції, не повідомивши відповідача належним чином про час і місце розгляду справи фактично позбавив її права на подання клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи та витребування оригіналів кредитної справи, кредитного договору №DNH4KP30900906 від 17.08.2006 року, заяви про видачу кредиту, та інш. Внаслідок цього суд порушив принципи змагальності та рівності сторін. Зазначає, що не підписувала жодного кредитного договору з ЗАТ КБ «ПриватБанк». В серпні 2006 року вона (відповідач) втратила паспорт, а невідома особа, яка його знайшла і підписала кредитний договір та отримала в ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти від її імені.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив рішення суду залишити без змін. а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування зазначив, що твердження апелянта про те, що в серпні 2006 року вона втратила паспорт, а невідома особа, яка його знайшла, використовуючи даний паспорт видала себе за останню та без її відома підписала кредитний договір не підтверджується жодними доказами. Банком було додано до матеріалів справи достатньо доказів, які підтверджують укладання кредитного договору саме з відповідачем. Крім того, враховуючи, що провадження у справі відновлено частково суд позбавлений можливості перевірити доводи відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відео конференції підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що відповідно до укладеного договору №DNH4KP30900906 від 17.08.2006 року ОСОБА_1 17.08.2006 року отримала кредит у розмірі 5746,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, а також інші витрати згідно Умов.

У зв`язку з порушеннями своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 04.04.2013 року, має заборгованість 44183,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 2945,84 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 11365,57 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 27292,14 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 2080,18 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача.

Однак з висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки суд дійшов до нього з порушенням процесуального права.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності та з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи, заслуговують на увагу.

Позивачем при поданні позовної заяви у 2013 році була зазначена наступна адреса відповідача: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи, які було відновлено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.06.2022р., містяться копії поштових відправлень про час та місце розгляду справи на ім`я відповідача за вказаною вище адресою. Ці відправлення повернуті відділенням поштового зв`язку до суду з формулюванням «за закінченням терміну зберігання». Дана причина повернення судових повідомлень не свідчить про належне повідомлення відповідача у розумінні вимог ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, про що представник відповідача зазначив в апеляційній скарзі.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно до ч.1 ст.109 ЦПК України у редакції, яка діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Аналогічне положення передбачено ч.1 ст.109 ЦПК України, ч.1 ст.27 ЦПК України, що діє на теперішній час.

З аналізу наведеної процесуальної норми вбачається, що за загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DNH4KP30900906 від 17.08.2006 року. Отже, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За нормами ЦПК України по даній категорії справ (стягнення заборгованості за кредитним договором) не передбачено визначення підсудності справи за вибором позивача або виключної підсудності.

Отже, до позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають застосуванню загальні правила щодо територіальної підсудності пред`явлення позову за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, у травні 2013 року при зверненні до Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області було зазначено адресу реєстрації відповідача - АДРЕСА_1 . До позовної заяви було додано копію паспорту відповідача, згідно якого останньою адресою реєстрації відповідача (станом на 08 липня 2005 року) було АДРЕСА_2 .

Частиною 3 статті 122 ЦПК України (у редакції, яка діяла станом на час подання позову та розгляду справи у суді першої інстанції) передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Аналогічні положення зазначені у ч.1 ст.187 ЦПК України, що діє на теперішній час, згідно якої якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

З відновлених матеріалів цивільної справи 271/2933/13-ц не вбачається вчинення судом першої інстанції будь-яких дій для з`ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.

Водночас згідно копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , вона з 30 червня 2010 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 .

Отже, ОСОБА_1 , як на момент пред`явлення позову, так і на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначене також призвело до неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Віктор Назаренко проти України» від 3 жовтня 2017 року; «Лазаренко та інші проти України) від 27 червня 2017 року).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідач особисто або через свого представника участі у розгляді справи у суді першої інстанції не приймав, та першим документом, поданим відповідачем, була заява про перегляд заочного рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 14 червня 2013 року. У заяві, а також у апеляційній скарзі на заочне рішення відповідачем було зазначено про непідсудність даної справи Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області, та підсудність даної справи Ленінському районному суду міста Донецька.

Таким чином, оскільки відповідач у справі, яка підлягає розгляду за загальними правилами підсудності - за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача фізичної особи, на час звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом до суду мав зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання у АДРЕСА_3 , а тому, відповідно до ст.27 ЦПК України, справа за юрисдикцією підсудна Ленінському районному суду міста Донецька.

Однак суд першої інстанції не з`ясував зазначені вище обставини, не врахував вимоги закону під час відкриття провадження у справі та розгляду справи по суті, що є порушенням процесуального закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає поняття суд встановлений законом (законний суд), яке є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Відповідний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 125/1267/16-ц.

За правилами ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.374 ЦПК України, що діє на теперішній час, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Апеляційний суд зазначає, що розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України «Про визначення територіальної підсудності справ» №2710/38-14 від 02.09.2014 року, було змінено територіальну підсудність справ, в тому числі Ленінського районного суду міста Донецька на Дзержинський міський суд Донецької області.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки від 14 червня 2013 року, яке відновлено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2021 року, постановлене судом із порушенням норм процесуального права (правил територіальної підсудності). Крім того поновлені судом матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому процесуальним законом порядку (за місцем свого проживання) повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, на підставі ст.378 ЦПК України, оскаржуване заочне рішення підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду по суті за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області.

При скасуванні рішення суду з зазначених підстав апеляційний суд вважає також недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, оскільки справа фактично не була розглянута судом, встановленим законом, і вони є предметом дослідження при новому розгляді справи по суті належним судом.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки справа підлягає направленню до Дзержинського міського суду Донецької області на розгляд за встановленою законом підсудністю, то у даному випадку апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 374, 378, 381, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки Донецької області від 14 червня 2013 року, відновлене ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 липня 2021 року, скасувати.

Цивільну справу №271/2933/13-ц за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити на розгляд за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 14.12.2022р.

Головуючий суддя О.В.Агєєв