Справа №489/2381/22
Провадження №2-о/489/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грудницька Ірина Миколаївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою, якою просила суд: встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 04 червня 2000 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом з ОСОБА_4 проживали як родина з 04 червня 2000 року, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. На протязі останніх чотирьох місяців ОСОБА_4 дуже хворів та потребував стороннього догляду. Такий догляд здійснювала вона. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, у вигляді квартири АДРЕСА_1 та транспортного засобу Volkswagen Polo, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Померлий ОСОБА_4 заповіту не складав. 19 липня 2022 року вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, приватним нотаріусом Грудницькою І.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , оскільки нею не надано доказів на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем. Вважає за необхідне зазначити, що квартира АДРЕСА_1 фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 , транспортний засіб Volkswagen Polo, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний нею та спадкодавцем під час спільного проживання, та на даний час перейшов в її користування. Тобто, на час відкриття спадщини між нею та іншими спадкоємцями будь-який спір щодо спадкового майна, відсутній.

Ухвалою суду від 31.08.2022, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в порядку окремого позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від представниці заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника. Просить задовольнити заяву.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами заяви.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі Договору № 180/1 купівлі - продажу від 22.09.1997, визнаного дійсним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2010.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 та транспортний засіб Volkswagen Polo, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей ( власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з п.п., 21, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявниця зазначає, що вона та ОСОБА_4 познайомилися на роботі, а саме на підприємстві МКП «Миколаївводоканал», на підтвердження зазначеного суду надано копії трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 та трудової книжки ОСОБА_4 (а.с. 19-24).

Як вбачається з виписки № 700/55 із медичної карти стаціонарного хворого КНП ММР «Міська лікарня № 3», ОСОБА_4 мав захворювання, відповідно до якого мав обмеження в русі.

19 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Грудницької І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грудницькою І.М. надано роз`яснення від 19.07.2022 за вих. № 88/02-14, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ненаданням доказів на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем.

Судом досліджено матеріали спадкової справи №30/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 з якої вбачається, що заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є синами померлого. ОСОБА_2 при подачі заяви про прийняття спадщини зазначив, що окрім нього є ще спадкоємці, син - ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , яка проживала зі спадкоємцем з ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю.

Як вбачається з Акта про спільне проживання від 17.03.2022, підписаного свідками, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 з 04 червня 2000 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З Акта про спільне проживання від 20.07.2022, підписаного свідками, вбачається, що ОСОБА_4 працював у МКП «Миколаївводоканал» з 21.08.1999 де познайомився з ОСОБА_1 , яка працювала на той час бухгалтером на підприємстві. Створили сім`ю та проживали разом з 04 червня 2000 року по день смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З письмових пояснень свідка ОСОБА_8 від 17.07.2022, долучених до матеріалів заяви, вбачається, що ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з 2000 року.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили факт сумісного проживання заявниці з ОСОБА_14 .. Вони працювали на одному підприємстві з померлим та працюють і зараз з заявницею. Бачили їх знайомство, дружили сім`ями, сприймали їх як родину, зазначили що більше 20 років заявниця з чоловіком мешкали в одній квартирі, вели спільний побут, відпочивали разом, тощо.

Також представниця заявниці надала письмові покази ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які так само зазначили про факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 більше 20 років разом однією сім`єю пов`язаною спільним побутом, правами та обов`язками що притаманним подружжю.

Заявницею долучено до матеріалів заяви фотознімки, на які посилається заявниця та стверджує, що вони підтверджують факт спільного проживання її з ОСОБА_4 .

Заявниця зазначає, що квартира АДРЕСА_1 фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 , транспортний засіб Volkswagen Polo, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний нею та спадкодавцем під час спільного проживання, та на даний час перейшов в її користування. Тобто, на час відкриття спадщини між нею та іншими спадкоємцями будь-який спір щодо спадкового майна, відсутній.

Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить можливість оформлення спадкових прав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грудницька Ірина Миколаївна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_1 , починаючи з 04 червня 2000 року по 16 лютого 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заінтересовані особи:

приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грудницька Ірина Миколаївна, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, 51, оф. 4;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено «05» грудня 2022

Суддя Н.О. Рум`янцева