Справа № 465/3382/21 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/811/1012/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
22-ц/811/1011/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

З участю: представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Кулеби В.М., представника відповідачів ОСОБА_2 та АТ СК «ІНГО»-адвоката Труш І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 465/3382/21за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2022 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

14 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_2 та АТ«СК«Інго» на її користь 267 849,16 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 40 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, стягнути з ОСОБА_3 та Моторного (транспортне) страхового бюро України (МТСБУ) на її користь 16 229,94 грн. відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП та 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ОСОБА_2 03 червня 2020 року о 12 год. 24 хв. у м. Львові на перехресті вул. Стрийська-Максимовича, керуючи транспортним засобом марки ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з транспортним засобом МЕРСЕДЕС-БЕНЦ д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням, чим заподіяв транспортному засобу, належному їй на праві власності, механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Після того як ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки ДЕО Ланос д.н.з. НОМЕР_1 скоїв ДТП з автомобілем МЕРСЕДЕС-БЕНЦ д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням, з її автомобілем скоїв зіткнення в задню частини керованого нею автомобіля водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_3 . Згідно висновку експерта №83 від 17.06.2020 р. судової автотоварознавчої експертизи, складеної судовим експертом Галамай Я.І., станом на дату оцінки 17.06.2020 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ А 170 д.н.з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні його пошкоджень внаслідок ДТП 03.06.2020 р.» без врахування (включення) ПДВ на складові запчастини та матеріали становить 316 028,10 гри. Автомобіль ОСОБА_3 зіткнувшись з її автомобілем завдав її автомобілю пошкодження та згідно висновку експерта №83 від 17.06.2020р. судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту становить 16 229,94 грн.

Відповідачем АТ «СК«Інго» частково відшкодовано їй шкоду завдану ДТП , тому матеріальна шкода завдана їй внаслідок ДТП складається із: вартості відновлювального ремонту автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ А 170 д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 267 849,16 грн. без ПДВ; вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 3500 грн. без ПДВ.

Крім того, через протиправну поведінку відповідачів, їй були спричинені моральні страждання, які від ДТП з ОСОБА_2 оцінює у розмірі 40 000 грн., моральну шкоду від ДТП з ОСОБА_3 оцінює у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2022 року в позові відмовлено.

30 березня 2022 року адвокат Кулеба В.М. від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 28 300 грн та 5 % від ціни позову, покликаючись, що вказаним рішенням не вирішено судові витрати.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05 квітня 2022 року вирішено заяву задоволити частково. Судові витрати у цивільній справі покласти на позивача.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним. Вважає, що розмір збитків , що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Судом не було взято до уваги той факт, що якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі, й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку. Адже, позовні вимоги були заявлені не лише до страховика, але й до осіб, які завдали шкоду. Зазначає, що попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування згідно Закону України »Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є в обов`язковому випадку звернення до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди. Вважає, що судом безпідставно було проігноровано і той факт, що їй була завдана моральна шкода, оскільки діями відповідачів їй були спричинені моральні страждання, а також хвилювання за життя і здоров`я дитини, яка під час ДТП перебувала у машині, її уставлений спосіб життя був порушений, відбулися вимушені зміни у режимі дня, що забирало багато часу для вирішення різних виробничих та побутових, сімейних питань.

Апелянт не згідна з додатковим рішенням суду. Вважає його незаконним та не погоджується з покладеними на неї судовими витратами.Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове, яким понесені нею судові витрати стягнути з відповідача.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником відповідача АТ «СК «Інго»- адвокатом Труш І.М. надано суду відзив на апеляційну скаргу. У відзиві представник АТ «СК» «Інго» адвокат Труш І.М. зазначає, що вважає апеляційну скаргу в частині позовних вимог до АТ «СК «Інго» безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки страхове відшкодування АТ «СК «Інго» виплачено із врахуванням положень ст.36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон»). Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кулеби В.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника відповідачів АТ «СК «Інго» та ОСОБА_2 , вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1ст.5 ЦПК).

Згідно із ч..1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 03 червня 2020 року о 12 год.24 хв. у м.Львові на перехресті вул.Стрийська-Максимовича Гринишин І.М., керуючи транспортним засобом (далі ТЗ) марки ДЕО Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив п.2.3 «Б», 10.1 ПДР України внаслідок чого при зміні напрямку руху, не переконався у безпеці маневру та скоїв зіткнення з ТЗ МЕРСЕДЕС-БЕНЦ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача ОСОБА_1 , яка рухалася по вул..Стрийській в напрямку центру, чим заподіяв ТЗ, належному ОСОБА_1 на праві власності механічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Відповідно до висновку експерта №15/2/1002 від 28.09.2020 року в ДТП, що мала місце 03 червня 2020 року дії водія автомобіля «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не відповідали технічним вимогам п.п.10.1 та 16.6 ПДР , що є у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 04.11.2020 року провадження у справі № 465/3267/20 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.124 КУпАП було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Після зіткнення ТЗ ДЕО Ланос під керуванням ОСОБА_2 із ТЗ «МЕРСЕДЕС БЕНЦ» під керуванням позивача ОСОБА_1 , з автомобілем останньої скоїв зіткнення у задню частину керованого нею автомобіля водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «МЕРСЕДЕС- БЕНЦ Віто» д.н.з. НОМЕР_3 . Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1ст.124 КУпАП та постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.08.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №83 від 17.06.2020 року, складеної експертом Галамай Я.І., станом на дату оцінки 17.06.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля МЕРСЕДЕС-БЕНЦ А 170 д.н.з. НОМЕР_2 від виявлених при обстеженні його пошкоджень внаслідок ДТП 03.06. 2020 року без врахування (включення) ПДВ на складові запчастини та матеріали становить 316 028,10 грн.

Автомобіль ОСОБА_3 зіткнувшись з її автомобілем завдав її автомобілю пошкодження заднього бампера та заднього правого ліхтаря.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №83 від 17.06.2020 року вартість відновлювального ремонту заднього бампера, заднього правого ліхтаря, а також демонтажу та встановлення паливного баку становить 16 229,94 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 284 079,10 грн. є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Суд зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена Полісом № 200057504 терміном дії до 05.05.2021 року у АТ «СК «ІНГО» така відшкодувала потерпілій Козловській 50% вартості матеріального збитку в розмірі 63 898 ,00 грн. відповідно до Звіту №7431 від 30.11.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ виконаного ТзОВ «СЗУ України Консалтинг» згідно якого ринкова вартість автомобіля «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 до моменту ДТП становить 112 146,34 грн.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст.1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана жерлом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом пункту 1 частини 1 ст.1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі ( ст.1192 ЦК).

Статтею 1194 ЦК зазначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму ( страхову виплату) , а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору ( стаття 979 ЦК).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Із матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент ДТП була забезпечена Полісом № 200057504 терміном дії до 05.05.2021 року, виданим АТ «СК «Інго».

Відповідно до Звіту № 7431 від 30.11.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, виконаного ТзОВ «СЗУ України Консалтинг» встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Мерседес-Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 до моменту ДТП становила 112 146,34 грн.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля включно з ПДВ на запчастини та матеріали становила 401 343,68 грн. , що перевищує ринкову вартість автомобіля, який зазнав пошкоджень.

За змістом ст.30.1 Закону ТЗ вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт ТЗ перевищують вартість ТЗ до ДТП.

У таких випадках, страховик відшкодовує різницю між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та вартістю залишків після ДТП. Вартість залишків автомобіля після ДТП становила 48 248,34 грн. Відповідно розмір матеріального збитку було встановлено у розмірі ( 112 146,34 грн. -48 248,34 грн. =63 898 грн.). АТ «СК «Інго» позивачу ОСОБА_1 виплачено 31 949,00 грн.

Враховуючи те, що майнова шкода була завдана двома учасниками ДТП, а саме водієм ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_3 у якого на час ДТП був відсутній страховий поліс, страхове відшкодування АТ СК «ІНГО» виплатила із врахуванням положень ст..36.3 Закону.

За змістом ст.. 36.3 Закону у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування ( регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 284 079,00 грн. такі є безпідставними та судом правильно зазначені мотиви відмови.

Відповідач ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Мерседес-Бенц Віто» д.н.з. НОМЕР_3 без цивільно-правової відповідальності, оскільки його ТЗ не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховиком, не може нести матеріальної відповідальності перед позивачем.

Відповідно до ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) Транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Колегія суддів вважає, що МТСБУ несе матеріальну відповідальність в розмірі 31 949,00 грн. за відповідача ОСОБА_3 , який визнаний винним у вчиненні ДТП та цивільно-правова відповідальність якого незастрахована з правом із зверненням з регресним позовом до останнього, що передбачено ст..38.2 Закону.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди суд першої інстанції виходив з міркувань, якщо не стягнуто матеріальної шкоди, відтак відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, незважаючи на те, що особа визнана винною.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із зазначеним та вважає, що внаслідок пошкодження ТЗ ОСОБА_1 їй спричинено моральну шкоду винними діями відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 ( зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайової) шкоди прописано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо) , яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості, справедливості.

Апелянт (позивач) просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (ст.. 23 Закону) та не належить до шкоди, заподіяної майну. Відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ДТП, повинні нести винні.

Моральна шкода позивачу ОСОБА_1 полягає саме з факту спричинення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пошкодження її автомобіля, що потягло тривалу зміну усталеного способу і ритму життя, а також страждання, спричинені хвилюванням за життя та здоров`я свої дитини, яка перебувала в автомобілі під час вчинення ДТП. Позивачка змушена була відводити дитину до психолога через отриманий страх, боязнь. Внаслідок душевних хвилювань погіршився стан здоров`я позивачки, що підтверджується консультативним висновком форми №028/0 від 03.03.2021 року.

Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, справедливості, співмірності, глибину та тяжкість отриманих моральних страждань, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині розміру стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині оскарження додаткового рішення, колегія суддів вважає, що таке підлягає до скасування з ухваленням рішення про стягнення витрат на правову допомогу та витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1ч.3ст.133 ЦПК до витрат,пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договору, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача адвоката Кулеби В.М. про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції частково задоволив апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , відповідно підлягають до часткового задоволення витрати, понесені останньою на правову допомогу. Представник позивача просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 28 300,00 грн. та 5% від ціни позову. Витрати позивача на правову допомогу підтверджуються договором на представництво інтересів та надання правничої допомоги ( правової допомоги) від 16.11.2020 року та Актом приймання наданих послуг №1 від 23.03.2022 року ( а.с.33,34). Також зазначає, що п.7 Договору на представництво інтересів та надання правничої допомоги ( правової допомоги) від 16.11.2020 року передбачено гонорар (винагорода адвоката) за успішний правовий супровід, що складає 5% від ціни позову.

Згідно ч.1ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову- на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 березня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторного ( транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) () на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) 31 949,00 грн. ( Тридцять одну тисячу дев`ятсот сорок дев`ять грн.) матеріальної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 10 000,00 грн. ( Десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 5 000,00 грн. ( П`ять тисяч грн..) на відшкодування моральної шкоди.

Додаткове рішення Сихівського районного суду м.Львова від 05 квітня 2022 року скасувати.

Ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) 10 000,00 грн. (десять тисяч грн..) (в рівних частках по 5 000,00 грн. з кожного) на відшкодування наданої правничої допомоги.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 4176,00 грн. ( Чотири тисячі сто сімдесят шість) грн.. ( по 1392,00 грн. з кожного) та 3 500,00 грн. ( Три тисячі п`ятсот грн..) витрат за проведення авто товарознавчої експертизи, що становить по 1166,66 грн. ( Одна тисяча сто шістдесят шість грн.. 66 коп. з кожного).

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк