Номер провадження: 22-ц/813/7843/22
Справа № 511/2795/21
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Теренчука Євгена Миколайовича та ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, мотивована тим, що відповідач є її сусідом та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Кожен рік на межі земельних ділянок ОСОБА_1 висаджує топінамбур, який затемнює земельну ділянку позивача. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року ОСОБА_1 було зобов`язано періодично під час вегетації підрізати надземну частину топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_2 . Відповідач зазначене рішення суду не виконує. З акту комісії Кучурганської сільської ради від 07.07.2017 року вбачається, що висота топінамбуру, що росте на спільній межі та перейшов від відповідача на город позивача, засмічує та затіняє його, має 2 метри. На припис прибрати межу відповідач не зреагував. З акту земельної комісії Кучурганської сільської ради від 13.08.2018 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території відповідача росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. Припис сільської ради прибрати межу ОСОБА_1 проігноровано. З акту комісії Кучурганської сільської ради від 03.09.2019 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. З акту, складеного головою Лиманської селищної ради Баклановим В.В. від 09.09.2021 року вбачається, що між металевою огорожею та металевою сіткою на території ОСОБА_4 росте топінамбур, висотою 3-3,5 метрів, який переріс на город ОСОБА_2 та засмічує і затіняє його. Головою Лиманської селищної ради надано ОСОБА_5 припис про необхідність терміново прибрати межу між огородами від зарослі бур`янів та топінамбуру. В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 у позивачки погіршився стан здоров`я, вона вимушена була проходити курс лікування. Своїми діями відповідач ОСОБА_1 заподіяв позивачці ОСОБА_2 моральну шкоду, яка виразилась в тому, що в результаті невиконання рішення апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року, стан позивачки погіршився, вона вимушена була постійно звертатись за медичною допомогою, часто прокидатись вночі, в неї почались постійні головні болі, порушений первинний спосіб життя та спілкування з рідними та друзями, а також погіршились стосунки в сім`ї. У зв`язку з викладеним, враховуючи інтенсивність, глибину страждань та їх тривалість, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди, - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.05.1998 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 12.09.1996 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 08.05.1998 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, на користь держави судовий збір в розмірі 90,80 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що подали апеляційні скарги

26 липня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга, відповідно до якої позивач просить скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року в частині відмови у стягненні моральної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 45000 гривень та ухвалити нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

При цьому посилаючись на те, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду щодо недоведеності позовних вимог про стягнення моральної шкоди у заявленому розмірі не відповідає матеріалам справи.

Висновок суду першої інстанції щодо неприйняття до уваги актів обстежень земельної ділянки ОСОБА_2 не відповідає вимогам закону.

Крім того, при визначенні розміру заподіяної шкоди Роздільнянський районний суд не взяв до уваги медичну документацію, з якої видно, що стан здоров`я позивача значно погіршився за період з 2012 року по 2022 рік.

Судом першої інстанції не враховано, що протиправна поведінка ОСОБА_6 продовжується тривалий час з 2012 року по 2022 рік та він навмисно заподіював фізичні та духовні страждання позивачу.

02 серпня 2022 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року, відповідно до якої апелянт просить скасувати зазначене рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення було допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, докази отримання моральної шкоди відсутні, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права.

Наголошує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 більше 15 років існують неприязні стосунки, на протязі яких ОСОБА_2 постійно безпідставно скаржиться на нього у різні органи місцевої влади, прокуратуру, суди, поліцію, МНС, різні державні інспекції, до нього постійно приходять якісь комісії, вимірюють паркан, трубу димоходу, ділянку, побудови, але рішення по даним перевіркам постійно виносяться не на користь позивача, так як практично всі викладені нею факти у даних заявах та позовах до суду не знаходять свого підтвердження, що вбачається з копій рішень судів різних інстанцій та відповідей на заяви позивача, які додані до матеріалів справи.

Наголошує, що декілька разів на кожен рік відповідач постійно підрізає топінамбур зі своєї сторони ділянки, але ОСОБА_2 , зі своєї сторони, ніколи його не підрізає, тому зі сторони її ділянки топінамбур і виростає більше 2х метрів у висоту.

Тобто, за даних обставин незрозуміло, яким чином ОСОБА_1 повинен був отримувати та збирати докази постійного підрізання топінамбура на відсутність яких вказано в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

Крім цього, всі надані ОСОБА_2 акти про ніби-то непідрізання топінамбуру, які вказані у судовому рішенні, як докази провини ОСОБА_1 складені за його відсутністю, що вказує на упередженість дій комісії, тому за даних обставин вони не можуть бути доказами по справі.

Щодо примусового виконання виконавчого документу №2-856, виданого 18.04.2012 року, 09.09.2013 року був складений акт державного виконавця, в якому вказано, що топінамбур не підрізаний, рішення не виконується. Але даний акт складався за адресою АДРЕСА_4 , за відсутністю ОСОБА_1 , та він його не отримував. Окрім цього у акті не вказано, яку висоту має топінамбур на момент його складення.

Вважає, що факт постійного затінення ділянки позивача та неможливості тривалий час використовувати належну їй земельну ділянку, який викладений у рішенні суду, який викликав душевні страждання та наніс моральну шкоду позивачу не підтверджується.

Відповідач також наголошує, що з медичної документації долученої позивачем до матеріалів справи вбачається, що позивач хворіє на гінекологічні захворювання та цукровий діабет. Виходячи із зазначеного, незрозуміло як вказані хвороби могли виникнути у результаті душевних страждань які відчуває позивач внаслідок дій відповідача. Будь-яка медична документація, що б підтверджувала, що у позивача є будь-які нервові, психологічні, стресові захворювання - відсутні.

Вважає, що висновок суду першої інстанції, що позивач зазнав душевних страждань внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача не підтверджено жодними належними та допустимими доказами.

Між тим, позивачем не доведено факту завдання будь-яких збитків, не надано доказів, що підтверджують наявність реальних збитків, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року самовідвід судді-доповідача Сегеди С.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Теренчука Євгена Миколайовича на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року, задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та визначено порядок розгляду справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2022 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та визначено порядок розгляду справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України

27 грудня 2022 року справу за апеляційними скаргами апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 адвоката Теренчука Євгена Миколайовича та ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди було призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 зі своїм чоловіком - третьою особою ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_1 є сусідом позивача та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року у справі №2-856 рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.02.2012 року в частині відмови у позові про усунення порушень права власності та добросусідства в частині демонтажу фільтруючого колодязю та його переносу, зобов`язання видалити топінамбур скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю та про усунення порушень правил добросусідства, про стягнення моральної шкоди задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 перенести стіну фільтруючого колодязя на відстань 1 метр від паркану; періодично під час вегетації підрізати надземну частину топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_2 . В решті позовних вимог, зокрема, про демонтування цегляного паркану, зобов`язання видалити топінамбур, стягнути моральну шкоду - відмовлено. Також, апеляційним судом відносно топінамбура встановлено, що вказана рослина являється не однолітньою, кожен рік відповідач сажає новий топінамбур попід межею, тому колегія вважає за можливе зобов`язати відповідача періодично під час вегетації, підрізати надземну частину топінамбура для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_2 . Як вбачається з представлених фотографій, топінамбур у відповідача виростає дуже високим і затіняє частину земельної ділянки позивачки. Відносно позову про демонтування цегляного паркану, колегія вважає, що паркан побудований у відповідності з будівельними нормами.

09.09.2013 року Актом державного виконавця Горбатюк К.І. відділу ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області при примусовому виконанні виконавчого документа №2-856, виданого 18.04.2012 року на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року з виїздом за адресою: АДРЕСА_4 , за участю понятих, виявлено що топінамбур підрізаний невчасно, було затемнення земельної ділянки, рішення суду не виконано.

Внаслідок невиконання рішення суду відповідачем позивач ОСОБА_2 неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з заявами про виїзд комісії та огляд її земельної ділянки. Вказані численні заяви позивача містяться в матеріалах справи.

З акту комісії Кучурганської сільської ради від 07.07.2017 року вбачається, що висота топінамбуру, що росте на спільній межі та перейшов від відповідача на город позивача, засмічує та затіняє його, має 2 метри. На припис прибрати межу відповідач не зреагував.

З акту земельної комісії Кучурганської сільської ради від 13.08.2018 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території відповідача росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. Припис сільської ради прибрати межу ОСОБА_1 проігноровано.

З акту комісії Кучурганської сільської ради від 03.09.2019 року вбачається, що вздовж спільної межі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 росте топінамбур, який постійно переходить на город позивача та засмічує і затіняє його, висота топінамбуру складає 1.5 метри. З акту, складеного головою Лиманської селищної ради Баклановим В.В. від 09.09.2021 року вбачається, що між металевою огорожею та металевою сіткою на території ОСОБА_4 росте топінамбур, висотою 3-3,5 метрів, який переріс на город ОСОБА_2 та засмічує і затіняє його. Головою Лиманської селищної ради надано ОСОБА_5 припис про необхідність терміново прибрати межу між огородами від зарослі бур`янів та топінамбуру.

Станом на 08.06.2022 року згідно відповіді Лиманського селищного голови В. Бакланова відповідачу ОСОБА_1 виїздом робочої комісії за адресою: АДРЕСА_1 , після обстеження вказаної ділянки (межа між сусідами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) встановлено, що топінамбур та бур`ян на межі знищено.

Відповідачем надано суду Акт державного виконавця Вдовиченко І.С. від 03.07.2012 року про виконання рішення Апеляційного суду Одеської області в повному обсязі станом на липень 2012 року.

Також, на підтвердження погіршення стану здоров`я позивача ОСОБА_2 внаслідок невиконання рішення апеляційного суду відповідачем Олійник позивач надала суду медичні документи, відповідно до яких їй встановлені діагнози.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на даний час відповідачем надано суду докази щодо виконання ним рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року щодо підрізки топінамбуру на час розгляду вказаної справи судом, але не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання вказаного рішення у минулі роки. Навпаки, такі докази надані суду позивачем.

Отже, оскільки невиконання відповідачем вищевказаного рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року тривало у 2012, 2017-2019, 2021 роках, то у вказаний період позивач зазнав душевних страждань, їй завдано моральної шкоди внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, вона тривалий час не могла використовувати частину належної їй земельної ділянки за призначенням, докладала додаткових зусиль для організації свого життя та захисту порушеного права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, визначені у статті 1167 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Слід звернути увагу, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження N 61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року у справі №2-856 рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.02.2012 року в частині відмови у позові про усунення порушень права власності та добросусідства в частині демонтажу фільтруючого колодязю та його переносу, зобов`язання видалити топінамбур скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю та про усунення порушень правил добросусідства, про стягнення моральної шкоди задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_1 перенести стіну фільтруючого колодязя на відстань 1 метр від паркану; періодично під час вегетації підрізати надземну частину топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_2 . В решті позовних вимог, зокрема, про демонтування цегляного паркану, зобов`язання видалити топінамбур, стягнути моральну шкоду - відмовлено.

09.09.2013 року Актом державного виконавця Горбатюк К.І. відділу ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області при примусовому виконанні виконавчого документа №2-856, виданого 18.04.2012 року на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року з виїздом за адресою: АДРЕСА_4 , за участю понятих, виявлено що топінамбур підрізаний невчасно, було затемнення земельної ділянки, рішення суду не виконано.

Так, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх та допустимих доказів, що б свідчили про невиконання рішення щодо періодичності під час вегетації підрізання надземної частини топінамбуру для усунення затемнення земельної ділянки ОСОБА_2 .

Разом з тим, у даній справі зібрано достатньо доказів, які дійсно вказують на конфліктність ситуації у відносинах між власниками сусідніх домоволодінь, що не може бут підставою для відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів своїх моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Наявність Рішення Апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 року у справі №2-856, яким права позивача було відновлено, не є безальтернативною підставою для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди,

Таким чином, посилання позивача на його моральні страждання внаслідок неналежних дій відповідачів свого підтвердження не знайшли, оскільки не надано доказів на підтвердження наявності факту заподіяння моральних страждань чи втрат немайнового характеру. Відповідно, доведення заподіяння моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і неналежними діяннями відповідачів, що на підставі ст. 81 ЦПК України, є його процесуальним обов`язком.

Позивач не довела належними та допустимими доказами те, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача їй завдана моральна шкода, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діями відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, не зазначила з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог і того, яка саме правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що має суттєве значення для правильного вирішення справи та дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 червня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про стягнення моральної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2«г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе