Справа № 715/3144/22
Провадження № 2-с/715/3/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №715/3144/22, провадження № 2-н/712/154/22 від 24 листопада 2022 року, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги з розподілу природнього газу, -

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з заявою, в якій просить судовий наказ по справі №715/3144/22, провадження № 2-н/712/154/22 від 24 листопада 2022 року, виданий Глибоцьким районним судом Чернівецької області, про стягнення з нього на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» боргу за надані послуги з розподілу природнього газу у розмірі 4 762,64 грн.

Заяву обґрунтовує тим, що нарахування заборгованості за надані послуги з розподілу природнього газу незаконні та безпідставні, оскільки оплата даних послуг не передбачена чинним законодавством. Вважає, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню, оскільки відсутні законні підстави для нарахування заборгованості.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

24 листопада 2022 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області, на підставі заяви АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» видано судовий наказ по справі №715/3144/22, провадження № 2-н/712/154/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» боргу за надані послуги з розподілу природнього газу у сумі 4 762,64 грн. та судовий збір в сумі 248,10 грн.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.170 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Підстави для повернення заяви про скасування судового наказу заявнику відсутні.

При цьому, з заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу вбачається спір про право, оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача, який може бути вирішений судом лише в разі звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» до боржника з відповідним позовом.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що наказне провадження є безспірним, тобто задовольняються тільки ті вимоги заявника, які мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача свідчить про наявність спору про право.

Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може надати суду, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору, суд зазначає, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч.2 ст.160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження. Тому дане вимога задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 164, 170, 171, 260, 261 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №715/3144/22, провадження № 2-н/712/154/22 від 24 листопада 2022 року, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» про стягнення з ОСОБА_1 боргу за надані послуги з розподілу природнього газу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ по справі №715/3144/22, провадження № 2-н/712/154/22 від 24 листопада 2022 року, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» боргу за надані послуги з розподілу природнього газу у сумі 4 762,64 грн. та судовий збір в сумі 248,10 грн.

Роз`яснити стягувачу акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», що він має право звернутися до суду з вимогами, зазначеними у заяві про видачу судового наказу, в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: