Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 755/14037/21
Номер провадження 22-ц/824/11344/2022
Головуючий у суді першої інстанції Коваленко І. В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції Поливач Л. Д.
30 листопада 2022 року місто Київ

Номер справи 755/14037/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

секретар судового засідання: Сіра Ю. М.

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські

електромережі»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Гаєвою Юлією Володимирівною, на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року, ухвалене у складі судді Коваленко І.В., в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, інформація про дату складення повного додаткового рішення не зазначена,

у с т а н о в и в:

У серпні 2021 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПАТ «ДТЕК Київські електромережі») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК Київські електромережі». 28 січня 2021 року під час перевірки працівниками позивача за адресою відповідача було виявлено порушення п.2.3.4 5.5.5 ПРРЕЕ, п.5.16.11, 5.16.18, 5.16.19, 6.4.2 ККО, що відповідають порушенню 8.4.2 ПРРЕЕ - фіксація індикатором впливу фізичного поля, встановленим на корпусі лічильника №2689803 індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричних полів пошкодження індикатору впливу постійного магнітного поля, яка була встановлена на корпусі електролічильника. На підставі виявлених порушень було складено акт про порушення №000039. Вартість електричної енергії, неврахованої проведена згідно з визначеною главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, комісією з розгляду актів порушень і нарахувань за ними становить 9491,41 грн. Оскільки, станом на 01 серпня 2021 року дана заборгованість відповідачем не сплачена, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просив стягнути із останнього на свою користь вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 9491,41 грн та понесені у справі судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року позов ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 9491,41 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу на користь ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» з ОСОБА_1 .

Дане додаткове рішення місцевого суду мотивоване тим, що позивач не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість та ціну наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Попри наданий суду акт надання послуг №73 від 08.08.2022, у якому були визначені лише види робіт з надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Перший радник», позовну заяву у цій справі було підписано представником ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» - адвокатом Сапсаєм О.В., на підтвердження повноважень якого надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7656/10 та довіреність №150/2021 від 22.04.2021. Жодних відомостей про те, що адвокат Сапсай О.В. є членом адвокатського об`єднання «Перший радник» в матеріалах справи немає. Тому, оскільки при узгодженні ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» з адвокатським об`єднанням не було визначено порядок формування ціни адвокатського гонорару (щодо вартості (ціни) кожного окремого виду послуг або вартості однієї години роботи адвоката), та приймаючи до уваги, що позовну заяву підписано адвокатом Сапсаєм О.В., доказів членства якого в цьому адвокатському об`єднанні в матеріалах справи відсутні, суд не убачав підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із указаним додатковим рішенням суду, позивач через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду про відсутність підстав для відшкодування позивачу судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим просив апеляційний суд скасувати вказане додаткове рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача такі витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначав на те, що відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, передбачені положеннями статей 80,137, 141, 204 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та норми матеріального права, передбачені статтями 1, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що призвело до неправильного вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні судових витрат, понесених заявником в результаті розгляду судом даної справи, посилаючись на відсутність відповідних доказів на їх понесення, оскільки заявником було надано у розпорядження суду відповідні документи, а саме копію договору про надання правової допомоги №308-20 від 15.04.2020 та копії додаткових угод до цього договору, а також копію акту наданих послуг №73 від 08.08.2022. Безпідставною також заявник вважає посилання суду на відсутність відомостей про те, що адвокат Сапсай О.В., яким було підписано позовну заяву, є членом адвокатського об`єднання «Перший радник», яким за вказаним вище договором надавалась правнича допомога у цій справі, так як інформація щодо входження цього адвоката до об`єднання внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою та доступною в режимі перегляду на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України. При цьому, під час вирішення питання про відкриття провадження у справі у місцевого суду не виникало питань щодо членства цього адвоката в адвокатському об`єднанні, та відповідно наявності у нього повноважень на підписання поданої до суду позовної заяви.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники заявника - ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд про її задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у ній.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких клопотань з приводу неможливості своєї явки у судове засідання та його відкладення від останнього на адресу суду не надходило. Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач також не скористався.

Таким чином, суд апеляційної інстанції уважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який не з`явився у судове засідання, з урахуванням вимог частини другої статті 372 ЦПК України, оскільки його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом установлено, що у серпні 2021 року ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію у розмірі 9491,41 грн. Вказана позовна заява була підписана та подана представником позивача - адвокатом Сапсай О.В., а також містила у своїй прохальній частині вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року позов ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

10 серпня 2022 року позивач у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України звернувся до суду першої інстанції із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, надавши копії доказів, підтверджуючих розмір таких витрат.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» відмовлено у задоволенні вимог його представника про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вказаної вище заяви, суд першої інстанції виходив з того, що останній не надав суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість та ціну наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Вказав, що у наданому до суду та узгодженому з клієнтом акті надання послуг №73 від 08.08.2022 визначені лише види робіт, які надавались Адвокатським об`єднанням «Перший радник», проте позовну заяву було підписано представником позивача - адвокатом Сапсаєм О.В., відомості про членство якого в цьому адвокатському об`єднанні у матеріалах справи були відсутні. Тому, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) із зазначенням вартості таких робіт або вартості часу роботи адвоката позбавило суд можливості визначити вартість підготовки та подання до Дніпровського районного суду міста Києва позовної заяви про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та за актами про порушення.

Відтак, суд першої інстанції вважав, що при узгодженні ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» з адвокатським об`єднанням не було визначено порядок формування ціни адвокатського гонорару (щодо вартості (ціни) кожного окремого виду послуг або вартості однієї години роботи адвоката), та за відсутності доказів членства адвоката Сапсая О.В. в адвокатському об`єднанні «Перший радник», він був позбавлений можливості здійснити обґрунтований розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, переглянувши в апеляційному порядку таке додаткове рішення, колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з статтею 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави дійти висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У справі, яка переглядається, позивач у прохальній частині поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на свою користь понесені у справі витрати на правничу допомогу. Вказана позовна заява була підписана адвокатом Сапсай О.В., а на підтвердження повноважень на представлення у суді інтересів позивача ним було додано копію довіреності №150/2021 від 22.04.2021, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору №308-20 від 15.04.2020 про надання правової допомоги, укладеного між ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», а також копію додаткових угод №2 від 30.12.2020 та №3 від 28.04.2021.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 1.4, 4.1 та 4.2 вказаного вище договору №308-20 від 15.04.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Перший радник», останнє зобов`язалось надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученням останнього. Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюється сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.

Документом, що підтверджує наявність у виконавця повноважень на представництво клієнта в ході розгляду справи, є довіреність юридичної особи або ордер.

Вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів виконавця (а.с.8-10).

Згідно з пунктом 1.3 додаткової угоди № 3 від 28.04.2021 до договору про надання правової допомоги від 15.04.2020 його сторони узгодили, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг.

У відповідності до пунктів 3.3, 4.2, 4.3 додаткової угоди № 3 від 28.04.2021, її сторони визначили, що враховуючи складність справи, значення справи для клієнта, часу витраченого адвокатом на надання послуг сторони відображають в акті наданих послуг опис наданих послуг та їх загальну вартість (розмір гонорару). Розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін. Вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі.

Так, з акта наданих послуг №73 від 08.08.2022, наданих АО «Перший радник» за договором про надання правничої допомоги №308-20 від 15.04.2020, убачається, що в рамках даної справи об`єднанням було надано професійну правничу допомогу на суму 5000 грн, а саме: адвокатом Сапсай О.В. було надано роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгоджено її із клієнтом; здійснено підготовку, формування та подачу позовної заяви від 09.08.2021; адвокат Гаєва Ю.В. прибула до суду в судове засідання, яке не відбулося 23.12.2021, 27.01.2022, 07.06.2022, 30.06.2022; здійснила підготовку відповіді на відзив від 02.08.2022; брала участь у судовому засіданні, яке відбулося 08.08.2022; здійснила підготовку заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс, у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з пунктом 3 акта надання послуг №73 від 08.08.2022 сторонами визначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам надання послуг не має. Гонорар розраховується та сплачується виконавцю в порядку та строки, передбачені договором.

Відповідно до п. 4.6 додаткової угоди № 3 від 28.04.2021 до договору про надання правової допомоги оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду по справі, в межах якої надавалась правова допомога, в законну силу.

Убачається, що після ухвалення судом 08.08.2022 рішення у цій справі, позивач у встановлені частиною восьмою статті 141 ЦПК України строки звернувся до суду першої інстанції із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надавши копії доказів, підтверджуючих їх розмір.

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що представником позивача були надані належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру витрат, пов`язаних з правовою допомогою, співмірності обсягу послуг, наданих адвокатом.

Відтак, переглянувши в апеляційному порядку оскаржуване додаткове рішення суду, колегія суддів дійшла висновку про помилковість висновків місцевого суду щодо недоведення позивачем заявленого ним розміру витрат, понесених на професійну правничу допомогу, а саме через ненадання відповідних розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість та ціну наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, оскільки за умовами вказаного вище договору між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» вартість наданих послуг була визначена у фіксованому розмірі згідно складеного акту наданих послуг із відображенням у ньому опису наданих послуг.

Крім того, частинами п`ятою та шостою статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З доданих до поданої позивачем заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу додатків убачається, що її копія разом із доданими до неї доказами була направлена засобами поштового зв`язку за двома адресами відповідача, які наявні в матеріалах справи. Будь-яких заперечень з приводу неспівмірності заявлених позивачем витрат на правову допомогу, а також будь-яких клопотань щодо зменшення її розмірі від відповідача на адресу місцевого суду не надходили. Разом з тим, останній не скористався своїм правом й на подачу відзиву на апеляційну скаргу, де мав можливість висловити свої заперечення проти заявленого позивачем розміру судових витрат.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на недоведення позивачем членства адвоката Сапсая О.В., яким було підписано позовну заяву позивача, в Адвокатському об`єднання «Перший радник», оскільки при подачі до суду позову у цій справі, на підтвердження своїх повноважень указаним адвокатом було надано відповідні документи, зокрема договір на надання правової допомоги позивачеві АО «Перший ряд», а у поданому до суду акті наданих послуг зазначено про виконання робіт із підготовки та подання до суду позовної заяви саме цим адвокатом.

Разом з тим, як було зауважено представником заявника у судовому засіданні, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, а також перевіряючи повноваження представника позивача - Сапсая О.В., у суду першої інстанції не виникало жодних сумнівів щодо права у такої особи на підписання позовної заяви. При цьому, суд не позбавлений був можливості перевірити відомості щодо цього адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно з вимогами статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження понесених позтвачем судових витрат було надані всі передбачені законом докази.

Тому, враховуючи характер та обсяг виконаних адвокатами Адвокатського об`єднання «Перший Радник» робіт на підставі договору та додаткових угод, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, а також відсутності заперечення відповідача проти розподілу витрат на правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» підлягають стягненню понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Гаєвою Ю.В., необхідно задовольнити, скасувати додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про розподіл судових витрат, яким заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі», подану представником Гаєвою Юлією Володимирівною, задовольнити.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (, адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Новокостянтинівська, 20, рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «ПУМБ», код ЄДРПОУ банку 14282829) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 14 грудня 2022 року.

Судді:

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна