Номер провадження: 22-ц/813/7440/22
Справа № 2/1519/7865/11
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи 2/1519/7865/11

Номер провадження: 22-ц/813/7440/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»,

- відповідачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним, позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору, за апеляційною скаргою адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційною скаргою адвоката Казака Вадима Святославовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Мазун І.А. 16 червня 2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення суду,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2021 року задоволено частково вищевказану позовну заяву ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 37 426,28 долара США, заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користуванням кредитом в розмірі 3 421,90 долара США, штраф за ненадання довідки про заробітну плату та інші доходи в сумі 545,89 долара США, штраф за невиконання умов страхування предмету застави в сумі - 43 650,00 грн..

В задоволенні інших позовних вимог ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» відмовлено.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі - 120,00 грн..

Відмовлено у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмет а спору - ОСОБА_2 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про визнання пунктів кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору застави, визнання договору поруки неукладеним

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_2 , про визнання пункту кредитного договору недійсним та встановлення суми кредиту відповідно до кредитного договору (Т. 4, а. с. 191 - 203).

2.2 Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

17 травня 2022 року до Малиновського районного суду надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду.

Заява ОСОБА_2 обгрунтована тим, що його представником адвокатом Пілюк С.В. 13.05.2019 року до суду першої інстанції було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України. У пункті 4 прохальної частини вказаної заяви була заявлена позовна вимога про визнання неукладеним та недійсним договору поруки №6584345 від 26.06.2008 р., згідно якого ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором №6556734 від 26.06.2008 року. Однак, суд вказану позовну вимогу не розгляну та не постановлював з приводу цієї вимоги рішення суду (Т. 5, а. с. 101 104).

2.3 Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 червня 2022 року відмовленов задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 01.11.2016 р. до суду звернувся ОСОБА_2 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» про: - визнання недійсним договору застави №6584366 від 26.06.2008 р.; - визнання недійсним договору поруки №6584345 від 26.06.2008 р.№; - визнання недійсним п.1.1 ст.1 кредитного договору №6556734 від 26.06.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк».

14.05.2019 р. представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 до суду було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона просила: - визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст.1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; - визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; - визнати неукладеним та недійсним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року.

У подальшому 18.06.2019 р. представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду було знову подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона остаточно просила: - визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст.1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; - визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; - визнати неукладеним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року.

У судовому засіданні від 20.08.2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтвердила, що вона підтримує останню змінену позовну заяву, що підтверджується технічним записом судового засідання від 20.08.2019 року.

Таким чином, суд розглянув останню, змінену позовну заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 від 18.06.2019 р., яка була підтримана у судовому засіданні його представником - ОСОБА_3 ..

Змінену позовну заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 14.05.2019 р. суд не розглядав, оскільки вона не була предметом розгляду справи (Т. 5, а. с. 139 141).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Казак Вадим Святославович, діючий від імені ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що представником ОСОБА_2 13.05.2019 року до суду було подано заяву про зміну предмету спору, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій остання просила: - визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст.1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008 р.; - визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; - визнати неукладеним та недійсним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року. Судом першої інстанції не було розглянуто вимогу про визнання недійсним договору поруки № 6584345 від 26.06.2008 р.. Рішення суду було ухвалено лише відносно вимоги про визнання договору поруки неукладеним (Т. 5, а. с. 61 163).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Пілюк Суліко Валеріївна, діюча від імені ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове судове рішення. Постановити ухвалу, якою справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що заяву про зміну предмету позову було подано під час слухання справи по суті, після закриття підготовчого судового засідання. При цьому, позовну вимогу відносно визнання недійсним договору поруки № 6584345 віл 26.06.2008 року судом не було розглянуто (Т. 5, а. с. 165 - 167).

2.8 Узагальнені доводи інших учасників справи в апеляційному суді

Позивач ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів не скористались правом надання відзиву, пояснень на апеляційні скарги. Відзив, пояснення на апеляційні скарги не надійшли.

2.9. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.07.2022 року апеляційну скаргу адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення залишено без руху (Т. 5, а. с. 185 185 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.07.2022 року апеляційну скаргу адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення залишено без руху (Т. 5, а. с. 187 187 зворотна сторона).

15.07.2022 року від адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (Т. 5, а. с. 190 191).

21.07.2022 року від адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (Т. 5, а. с. 199 200).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення (Т. 5, а. с. 203 - 204).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення закінчено та призначено розгляд справи (Т. 5, а. с. 205).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення (Т. 5, а. с. 206 - 207).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.08.2022 року підготовку справи до судового розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення закінчено та призначено розгляд справи (Т. 5, а. с. 208).

22 грудня 2022 року, тобто у день призначеного судового засідання, від ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла заява про відвід колегії судів у складі Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.12.2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід суддів Заїкіна А.П., Князюка О.В., Таварткіладзе О.М..

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, час знаходження справи на розгляді апеляційного суду, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційна скарга адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , не підлягають задоволенню.

3.2 Встановлені судом обставини по справі

01.11.2016 р. до суду звернувся ОСОБА_2 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», в якому просить: - визнати недійсним договору застави №6584366 від 26.06.2008 р.; - визнати недійсним договору поруки №6584345 від 26.06.2008 р.№; - визнати недійсним п.1.1 ст.1 кредитного договору №6556734 від 26.06.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» (Т. 2, а. с. 84 85).

14.05.2019 р. адвокат Пілюк С.В., діюча від імені ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона просить: - визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст.1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; - визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; - визнати неукладеним та недійсним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року (Т. 3, а. с. 139 141).

У подальшому 18.06.2019 р. адвокат Пілюк С.В., діюча від імені ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про зміну предмету позову, відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, в якій вона остаточно просить: - визнати недійсними пункти 1.1, 1.5 ст.1, підпункт 2.1.1.2 п. 2 ст. 2 кредитного договору № 6556734 від 26.06.2008р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк»; - визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 6584366 від 26.06.2008 р., укладений між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_1 ; - визнати неукладеним договір поруки № 6584345 від 26.06.2008 р., згідно якому ОСОБА_2 зазначений поручителем за кредитним договором № 6556734 від 26.06.2008 року (Т. 3, а. с. 168 169).

У судовому засіданні від 20.08.2019 року адвокат Пілюк С.В., діюча від імені ОСОБА_2 , підтвердила, що вона підтримує останню змінену позовну заяву, що підтверджується протоколом та технічним записом судового засідання від 20.08.2019 року (Т. 3, а. с. 182 183).

У подальшому позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 не уточнювалися та не змінювалися.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції розглянув останні, змінені адвокатом Пілюк С.В., діючою від імені ОСОБА_2 , позовні вимоги від 18.06.2019 р., які були підтримані останньою у судовому засіданні і не містили такої вимоги як визнання недійсним договору поруки.

Доводи апелянтів про те, що представником ОСОБА_2 остаточно були заявлені вимоги про визнання неукладеним та недійсним договору поруки № 6584345 від 26.06.2008 р., разом з тим, суд першої інстанції ухвалив рішення лише відносно вимоги про визнання договору поруки неукладеним, не розглянувши позовну вимогу щодо визнання недійсним договору поруки № 6584345 віл 26.06.2008 року, колегія суддів відхиляє оскільки вони суперечать встановленим по справі обставинам.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення, а лише зводяться до власного тлумачення обставин справи.

3.4 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційної скарги адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вони не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення суду є законною та обґрунтованою. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги адвоката Пілюк С.В., діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційної скарги адвоката Казака В.С., діючого від імені ОСОБА_1 , у суду апеляційної інстанції відсутні.

3.5 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про залишення позову (заяви) без розгляду після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України,

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Пілюк Суліко Валеріївни, діючої від імені ОСОБА_2 , та апеляційну скаргу адвоката Казака Вадима Святославовича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від16 червня 2022 року про відмову ухвалити додаткове рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе