ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6699/22 Справа № 200/3824/19 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

сторони:

позивач Приватне акціонерне товариство Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року, яке ухвалено суддею Кондрашовим І.А. у місті Дніпрі, у цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу , -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу та просила суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 26 884,02 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.03.2016 між транспортним засобом RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталося ДТП, в результаті якого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка мало місце 18.03.2016 року, порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль RENAULT LOGAN, р.н. НОМЕР_1 був застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (договір №06/02-40К-0082259) у зв`язку з чим, за заявою володільця автомобіля державний номерний знак НОМЕР_1 було виплачено страхове відшкодування у сумі 26 884,02 грн. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодував ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» суму виплаченого страхового відшкодування, позивач звернувся до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 26 884, 02 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регресу- задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 26 884 (двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні, 02 коп.

Стягнуто ОСОБА_1 користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня, 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 , якому згідно платіжного доручення перераховані грошові кошти у розмірі 26884.02 грн. уповноважений страховиком та має із ним договірні відносини. Надана калькуляція не є належним доказом, оскільки в ній вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 23245.15 грн.. Виплачена позивачем страхова сума належним чином не обґрунтована. При цьому при встановлені суми страхового відшкодування не був застосований передбачений договором порядок розрахунку страхового відшкодування.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 18.03.2016 між транспортним засобом RENAULT LOGAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталося ДТП, в результаті якого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу RENAULT LOGAN р.н. НОМЕР_3 є «ДР.РЕДДІС ЛАБОРАТОРІС ЛІМІТЕД» ПР-ВО.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КоАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока грн..( а.с.27).

Згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО) №К082259 зі строком дії до 01.02.2017 року, укладеного між ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та компанією «ДР. Реддіс Лабораторіс Лімітед» забезпечено транспортний засіб НОМЕР_1 .( а.с.17-21).

Згідно з розрахунку страхового відшкодування рахунку № НОМЕР_4 , ремонтної калькуляції, завдані дорожньо-транспортною пригодою збитки власнику автомобіля НОМЕР_1 становлять 27 576,90 грн.( а.с.45).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, проведеного позивачем до справи №4 на підставі калькуляції № 142 від 29.03.2016 року, сума страхового відшкодування складає 26884.02 грн. ( а.с.31).

Згідно платіжного доручення № ЗРо23859 від 29.04.2016 року на підставі заяви компанії «ДР.РЕДДІС ЛАБОРАТОРІС ЛІМІТЕД» позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 26 884,02 грн..( а.с.32).

На підтвердження вчинення позивачем дій спрямованих на досудове вирішення спору надано претензію, яка була направлена відповідачу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності для цього правових підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика)).

Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору.

Зокрема, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України)

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майна третьої особи.

Оскільки наявний перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що характеризується заміною кредитора: потерпілий, яким є страхувальники передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 26 884,02 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 , якому згідно платіжного доручення перераховані грошові кошти у розмірі 26884.02 грн. уповноважений стаховиком та має із ним договірні відносини, колегія суддів не бере до уваги, оскільки згідно п.23.7, 23.7.1, 23.7.1.1 договору добровільного страхування транспортного засобу, (КАСКО) №К082259 зі строком дії до 01.02.2017 року, укладеного між ПрАТ «УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та компанією «ДР. Реддіс Лабораторіс Лімітед», розрахунок розміру прямого матеріального збитку, завданого Страхувальнику внаслідок страхового випадку, здійснюється у випадку пошкодження ТЗ розмір прямого матеріального збитку встановлюється в розмірі вартості відновлювального ремонту ТЗ, яка складається з вартості нових складових, що підлягають заміні під час ремонту, вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості ремонтно-відновлювальних робіт, за одним із наступних варіантів, зокрема на підставі рахунків СТО-Партнер. СТО-Партнер- умова страхування, яка передбачає здійснення відновлювального ремонту ТЗ після настання страхового випадку на СТО (Станція технічного обслуговування (надалі по тексту-СТО) суб`єкт господарювання (юридична або фізична особа-підприємець), який уповноважений здійснювати відновлювальний ремонт відповідних транспортних засобів та має відповідні дозвільні документи на проведення таких робіт), яка установлена Страховиком та якою Страховик має договірні відносини. Тобто, виходячи із зазначених пунктів договору, ФОП ОСОБА_3 , як СТО-Партнер, як фізична особа-підприємець, уповноважений страховиком та має з ним договірні відносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що надана калькуляція не є належним доказом, оскільки в ній вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 23245.15 грн.. Виплачена позивачем страхова сума належним чином не обґрунтована. При цьому при встановлені суми страхового відшкодування не був застосований передбачений договором порядок розрахунку страхового відшкодування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, як вбачається з калькуляції її складниками є роботи пов`язані з безпосередніми відновленням автомобіля в той час як рахунок містить, окрім робот пов`язаних з безпосереднім відновленням автомобіля, роботи по підготовці автомобіля до ремонтних робіт, що є необхідним для виконання ремонтних робіт. Тобто відшкодуванню підлягає сума, яка фактично витрачена на відновлення автомобіля.

При цьому, колегія суддів зауважує, що заперечуючи про калькуляції відповідач ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції не надав іншої калькуляції ремонтних робіт на підтвердження доводів щодо невірно визначеної суми збитку та клопотань з цього приводу щодо призначення експертизи не заявляв.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду- залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374, 376,381-383 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2022 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р. Куценко