Справа № 541/640/22
Провадження № 2-з/541/11/2022
У Х В А Л А

28 квітня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

26.04.2022 ОСОБА_1 до подання позовної заяви звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначив, що його житловий будинок АДРЕСА_1 відключений від електропостачання працівниками Миргородської філії АТ «Полтаваобленерго». Цей будинок він успадкував після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, свідоцтво про право на спадщину він не отримав, що не позбавляє його прав на спадкове майно. В порядку п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України просив забезпечити позов шляхом встановлення обов`язку вчинити певні дії АТ «Полтаваобленерго» її Миргородською філією у виді негайного підключення електроенергії до житлового будинку АДРЕСА_1 . Причинами відключення вказує технічні та фінансові помилки допущені Миргородською філією АТ «Полтаваобленерго». Вважає такі причини безпідставними. Зазначив, що він вирішує окремий вид забезпечення позову у виді встановленням обов`язку вчинити певні дії, але не в зв`язку з сімейними правовідносинами, що зазначено через кому в п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, а також додані письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (ч.1 ст.151 ЦПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. Виходячи з положень п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України такий вид забезпечення позову шляхом обов`язку вчинити певні дії можливо застосовувати лише в тих випадках коли спір виник із сімейних правовідносин. Кома в цьому реченні поставлена не для відокремлення частин безсполучникового складного речення зі значенням переліку. Із матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про існування спору між заявником та АТ «Полтаваобленерго», Миргородською філією АТ «Полтаваобленерго» щодо припинення електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 . Тобто які виникають не із сімейних правовідносин, а тому на них не може розповсюджуватися та застосовуватися положення п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, суд вивчивши подану заяву та додані до неї документи встановив, що заява оформлена з порушеннями вимог ст. 151 ЦПК України. В заяві не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить заявник та не зазначена пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. До заяви не приєднані докази, того що будинок АДРЕСА_1 входить до спадкового майна, яке ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_2 , тобто відсутні докази того, що ОСОБА_1 має право на цей будинок. Отже посилання заявника про належність йому конкретного житлового будинку базується лише на припущені.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Заявником оспорюються дії АТ «Полтаваобленерго», Миргородської філії АТ «Полтаваобленерго» щодо відключення будинку від електроенергії, ОСОБА_1 просить підключити цей будинок до електроенергії, що фактично тотожне задоволенню заявлених позовних вимог. Отже, заходи забезпечення, які заявник прохає вжити, є втручанням у цивільні правовідносини, так як порушують розумний баланс у правовідносинах, адже не враховують інтереси всіх їх учасників.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що на даний момент підстави для вжиття заходів забезпечення відсутні. Відтак, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам до відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: О. А. Городівський