Єдиний унікальний номер справи 336/5265/22
Номер провадження 2/336/3850/2022
У Х В А Л А

14.12.2022 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Карабак Л.Г., при секретарі Двірній Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району про визнання незаконним утримання на території України малолітньої дитини та зобов`язати передати малолітню дитину батькові для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2022 позивач ОСОБА_1 через представника адвоката Бернацього І.В. звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати незаконним утримання на території України малолітньої дитини та зобов`язати передати малолітню дитину батькові для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання.

Ухвалою суду від 05.12.2022 відкрито провадження у справі.

13.12.2022 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перетинати кордон України до закінчення розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_4 .

Заява обґрунтована тим, що відповідач незаконно вивезла малолітню дитину ОСОБА_5 з території Королівства Данії на територію України та утримує її там незаконно.

Зазначає. що так як позивач подає позовну заяву у зв`язку з незаконним перетином кордону та вивезенням його дружиною дитини за кордон це свідчить про те, що дійсно є ризик повторної спроби вивезення дитини за кордон. Це підтверджується запитом про повернення дитини до центрального органу державної влади Королівства Данії, де вказано про відомості, надані поліцією Східної Ютландії, щодо знаходження відповідача з дитиною на вокзалі м. Орхуса (місто у Королівстві Данія), після чого відповідача з дитиною було помічено на території України. Також позивач звернувся до Сімейного суду у Данії, який виніс рішення про тимчасову одноособову опіку над дитиною Айя. ОСОБА_4 , що свідчить про законні права та інтереси позивача як піклувальника. У зв`язку з цим відповідач, довідавшись про дану позовну заяву може спробувати самостійно виїхати з дитиною на територію третьої держави або попросити будь-яку іншу близьку особу перевезти дитину звідки рішення: суду буде виконати або неможливо, або вкрай проблематично.

Вважає за необхідне враховувати співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з рішенням за номером справи 2022-35582 Сімейного суду відповідно до якого ОСОБА_4 має тимчасове право на опікунство спільної дитини з відповідачем ОСОБА_6 та діє до тих пір, поки остаточна угода або рішення не буде виконано.

Керуючись ч.1 ст.153 та ч.13 ст.7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву та оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

До суду було подано позовну заяву у якій позивач, стверджує, що відповідач незаконно вивезла малолітню дитину ОСОБА_5 з території Королівства Данії на територію України та утримує її там незаконно,та у якій просить про визнання цього факту та забезпечення повернення його дитини на територію постійного місця проживання.

Суд звертає увагу на те, що для забезпечення позову є достатньо обґрунтованим та підтверджена доказами наявність фактичних обставин з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Як зазначено представником відповідача в підготовчому засіданні 14.12.2022 відповідач з дитиною знаходиться поза межами Запоріжжя.

Так як позивач подає позовну заяву у зв`язку з незаконним перетином кордону та вивезенням його дружиною дитини закордон це свідчить про те, що дійсно є ризик повторної спроби вивезення дитини закордон. Це підтверджується запитом про повернення дитини до центрального органу державної влади Королівства Данії, де вказано про відомості, надані поліцією Східної Ютландії, щодо знаходження відповідача з дитиною на вокзалі м. Орхуса (місто у Королівстві Данія), після чого відповідача з дитиною було помічено на території України.

Крім цього, позивач звернувся до Сімейного суду у Данії,'якйй виніс рішення про тимчасову одноособову опіку над дитиною ОСОБА_6 , що свідчить про законні права та інтереси позивача як піклувальника. У зв`язку з цим відповідач може спробувати самостійно виїхати з дитиною на територію третьої держави або попросити будь-яку іншу близьку особу перевезти дитину.

Суд враховує співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. 1

Згідно з рішенням за номером справи 2022-35582 Сімейного суду відповідно до якого ОСОБА_4 має тимчасове право на опікунство спільної дитини з відповідачем ОСОБА_6 та діє до тих пір, поки остаточна угода або рішення не буде виконана. Рішення втрачає чинність, якщо клопотання про прийняття рішення про опіку або піклування над дитиною, місце проживання, скасовано або відхилено, або якщо батьки відновили спільне проживання, та отримує на утримання останньої кошти, що підтверджується листом про отримання допомоги на дітей та підлітків. Вказані вище обставини підтверджують законний інтерес та право позивача щодо вимог позовної заяви і відповідно заяви про забезпечення позову.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» «Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.»

Відповідно до ст. Постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 754/7569/21 від 14.02.2022 зазначає «Таким чином, з урахуванням положень пункту «Ь» частини другої статті 7, статті 12 Гаазької Конвенції позивачі у справах про повернення дитини до іноземної держави можуть подавати до суду клопотання про вжиття заходів для забезпечення позову. Зокрема, такими заходами забезпечення можуть бути заборона дитині у будь-чиєму супроводі перетинати державний кордон України.»

Таким чином, суд вирішуючи питання про забезпечення позову, має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відтак позивачем надано достатньо доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачкою дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, зокрема з огляду на якнайкращі інтереси дbnbyb, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.149-159 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітній дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( НОМЕР_1 номер паспорта, номер CPR), перетинати кордон України до закінчення розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання незаконним утримання на території України малолітньої дитини та зобов`язати передати малолітню дитину батькові для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання.

Копію ухвали надіслати заявнику, заінтересованій особі, та уповноважити сторону заявника передати копію ухвали для виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність встановлену законом.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень незалежно від оскарження ухвали і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки з моменту її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , номер паспорту: НОМЕР_2 , номер СРК:

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , номер паспорта НОМЕР_3 .

Суддя: Л.Г.Карабак