Провадження № 2/243/695/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Симонової В.П.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фальченко Іван Володимирович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фальченко І.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтовує тим, що 15.12.2021 їй стало відомо, що стосовно неї відкрито виконавче провадження про стягнення з неї грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 185638 від 17.06.2021. Зазначила, що жодних кредитних договорів з відповідачем вона не укладала, фінансових зобов`язань перед ним не має та ніколи не мала. Вказала, що при вчинені оспорюваного виконавчого напису, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивачки перед відповідачем, зазначеної у виконавчому написі є безспірною. Таким чином, вчинюючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». У зв`язку з чим просить суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 185638 від 17.06.2021 таким, що не підлягає виконаню та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на її користь судові витрати по справі в розмірі 7362 гривень.
Позивачка та її представник - адвокат Фальченко І.В., що діє на підставі договору щодо надання правової допомоги та представництва інтересів від 16.12.2021 та ордеру серія АН № 1051448 від 20.12.2021 в судовому засіданні участі не приймали, від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивачки, просили позов задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та спосіб розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідача не надходило.
Разом з тим, від представника відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення або припинення воєнного стану в Україні.
Суд вважає неявку представника відповідача неповажною та відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки на електронну адресу відповідача судом було надіслано лист з ро`ясненням щодо можливості його участі у розгляді справи в режимі відеоконференції, правом на яке останній не скористався, крім того, суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи до закінчення або припинення воєнного стану в Україні порушує як права позивачки, так і свідчить про затягування розгляду даної справи, а тому суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. будучи належним чином повідомленим про дату та часрозгляду справи в судовому засіданні участі не приймав, пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.
Третя особа Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) будучи належним чином повідомленим про дату та часрозгляду справи в судовому засіданні участі не приймав, пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши подані позивачкою документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі статей 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис № 185638, відповідно до якого стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ідентифікаційний код 35625014, боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Боржником не виплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019
Вирішуючи спір в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню суд виходить з наступного.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ст. 39 Закону «Про нотаріат»).
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Такий перелік документів затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (надалі Перелік).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 Перелік доповнено розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 набрала чинності 10.12.2014 року.

Таким чином, з 10.12.2014 року нотаріуси мали право вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункту 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».)

Колегія суддів апеляційного суду в цій справі прийшла до висновку про те, що позивачами доведено факт застосування до них оскаржуваного нормативно-правового акту, оскільки запропоновані оскаржуваною постановою КМУ зміни у процедуру вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних і іпотечних договорах створюють можливість при наявності злого умислу,

недбалості чи з інших причин кредитору та/чи його посадовим особам або пов`язаним із ними третім особам, незаконно заволодіти коштами або майном, як позивачів так і інших громадян України, шляхом введення в оману нотаріуса, який керуючись спірним актом буде вимушений вчинити виконавчий напис на підставі документів, що не є належними доказами безспірності заборгованості, та згодом стягнення майна чи коштів виконавчою службою на підставі такого виконавчого напису

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р. у справі № 826/20084/14.

В розумінні ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на 22.02.2017 року), постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14 набрала законної сили в день проголошення, тобто 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, пункт 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку втратив чинність з 22 лютого 2017 року, а тому з цієї дати нотаріуси не мають права вчиняти виконавчі написи на документах, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, зокрема, на підставі кредитних договорів та виписок з рахунку боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно підпунктів 1.1.-1.3 п. 1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють безспірну заборгованість на підставі документів, затверджених Переліком, зазначений перелік документів є вичерпним, та у разі надання стягувачем документів не передбачених Переліком, нотаріус відмовляє у вчинені виконавчого напису, стягнення такої заборгованості повинно здійснюватися виключно на підставі рішення суду.

Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як слідує з позовної заяви позивачка ОСОБА_1 заперечує факт перебування в будь-яких правовідносинах з відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вказує, що будь яких кредитних чи інших договорів з відповідачем не підписувала, фінансових зобов`язань перед відповідачем не має та ніколи не мала.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, наявність в нього права вимоги до позивача не підтвердив, відомостей, що Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відступило відповідачу право грошової вимоги за кредитним договором № 2759535 від 30.06.2019 матеріали справи не містять, крім того суду не надано належних та допустимих доказів про те, що позивач мав безспірну заборгованість перед відповідачем або іншою особою.

З оскаржуваного виконавчого напису № 185638 від 17.06.2021 слідує, що останній вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, тобто пункту, який втратив чинність з 22.02.2017 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини є підставою для визнання спірного виконавчого написунотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як слідує з матеріалів справи, позивачкою були понесені наступні судові витрати: судовий збір за подачу позову в сумі 908,00 гривень, судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 1362,00 гривень.

Стосовно стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивачкою до позову додано договір щодо надання правової допомоги та представництва інтересів укладений 16.12.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Фальченко І.В. Предметом договору є зобов`язання надавати правову допомогу ОСОБА_1 в обсязі та на умовах передбачених договором щодо визнання спірного виконавчого напису таким,

що не підлягає виконанню. На підставі вищевказаного договору адвокатом видано ордер про надання правничої (правової) допомоги серія АН № 1051448 від 20.12.2021.

З додаткової угоди до договору щодо надання правової допомоги та представництва інтересів від 16.12.2021 слідує, що ОСОБА_1 як замовник, а адвокат Фальченко І.В. як виконавець визначають цією додатковою угодою гонорар виконавця з надання правової допомоги у наступних розмірах: ознайомлення з документами (матріалами) стосовно спірних правовідносин - та іншими матеріалами, попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, оцінка правової позиції судів України, кількість витраченого часу складає 2 години, вартість 1500,00 гривень; збирання доказів у справі, підготовка копій матеріалів для сторін, засвідчення належним чином копій, направлення запитів у справі, кількість витраченого часу складає 3 години, вартість 2250,00 гривень; складання позовної заяви, розрахунку судових витрат, кількість витраченого часу складає 2 години, вартість 1500,00 гривень; участь у суді при розгляді справи, складання клопотань, заяв, тощо, кількість витраченого часу складає 1 година, вартість 750,00 гривень. Всього кількість витраченого часу складає 8 годин, загальна вартість послуг 6000,00 гривень.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 5250,00 гривень, оскільки адвокат Фальченко І.В. участі в судовому засіданні при розгляді справи не прймав.

На підставі ч.7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 128, 131, 133, 137, 141, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фальченко Іван Володимирович - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 17.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за реєстраційним № 185638.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ідентифікаційний код 35625014, адреса: 01032, м. Київ, С. Петлюри, буд. 30 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 витрати на оплату судового збору в загальному розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5250 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 05.12.2022.

Суддя І.Ю. Фалін