ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1805/22 Справа № 199/8352/20 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина Вячеславівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання недійсними дублікату договору дарування, довіреності, договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації правочинів,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2020 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина Вячеславівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання недійсними дублікату договору дарування, довіреності, договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації правочинів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 20.11.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Якубою О.А. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тель Авів-Яффа за заявою спадкоємця ОСОБА_2 . Проте, з`ясувалося, що ОСОБА_5 майже через 9 років після своєї смерті видав довіреність на ОСОБА_3 , за якою було отримано дублікат договору дарування від 02.07.1994, на підставі якого ОСОБА_3 продав квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 . За вказаними обставинами порушено кримінальне провадження №0001465, яке розслідується Амур-Нижньодніпровським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Крім того, ОСОБА_5 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю ще у 1989 році з Радянського Союзу і більше жодного разу не повертався, а також не отримував паспорт Незалежної України. За таких обставин, позивач вважає, що на момент здійснення правочинів воловиявлення ОСОБА_5 не було вільним, оскільки останній помер за 9 років до вчинення правочинів, а тому просила суд - визнати недійсними - довіреність, видану ОСОБА_5 ОСОБА_3 , посвідчену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. 01.07.2020 за реєстровим номером №1412; дублікат договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданий 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030; договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 18 листопада 2020 року, реєстровий номер №1634; скасувати державну реєстрацію - довіреності, виданої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412; дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданого 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 ) від 17.08.2020 НОР №151079; договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 ) від 18.11.2020 №1634.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Марина Вячеславівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайлович, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання недійсними дублікату договору дарування, довіреності, договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації правочинів - задоволено частково.

Визнано недійсним дублікат договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданий 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030.

Скасовано рішення про державну реєстрацію довіреності, виданої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412.

Скасовано рішення про державну реєстрацію дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданого 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області.

Скасовано рішення про державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 54 коп.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) грн. 54 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року по справі № 199/8352/20 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині.

У відзиві Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року просить розглянути апеляційну скаргу з урахуванням відомостей, що викладені у відзиві Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та згідно норм чинного законодавства.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року від інших учасників справи не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 липня 2020 року від імені ОСОБА_5 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. посвідчено довіреність на ім`я ОСОБА_3 , реєстровий номер 1412.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1030, ОСОБА_3 , який діяв за дорученням від імені ОСОБА_5 , передав ОСОБА_4 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1634, ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі смерті довірителя або повіреного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наданим свідоцтвом про смерть (а.с.13).

Судом першої інстанції також встановлено, що на день надання довіреності від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_3 , посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук М.В. 01.07.2020 за реєстровим номером №1412, ОСОБА_5 вже помер, а відтак, поза всяким розумним сумнівом не міг її погодити та підписати, а тому така довіреність є нікчемною, що не потребує визнання її недійсною.

Вказане свідчить, що перехід права власності на спірну квартиру за отриманим дублікатом договору дарування та на підставі вищезазначеної довіреності, відбувся з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання недійсним дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданий 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030.

Відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.

Оскільки довіреність, видана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412 є нікчемною, та договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений на підставі цієї довіреності, є недійсним, слід скасувати рішення про державну реєстрацію довіреності, виданої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою - АДРЕСА_3 , та посвідченої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дажук Мариною Вячеславівною, від 01 липня 2020 року, реєстровий номер №1412; скасувати рішення про державну реєстрацію дублікату договору дарування квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , виданого 04.08.2020 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області; скасувати рішення про державну реєстрацію договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_5 , від імені якого діяв ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Нодарі Михайловичем 17 серпня 2020 року, реєстровий номер №1030.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, оскільки перехід права власності на спірну квартиру за отриманим дублікатом договору дарування та на підставі вищезазначених довіреностей відбувся з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання недійсним договору дарування квартири, а тому порушене право позивача й підлягає судовому захисту.

Доводи апеляційної скарги, що позивач є неналежним позивачем у даній справі та її права не чим не порушені, колегія суддів ставиться критично, оскільки за розпорядження про спадщину ОСОБА_5 призначив спадкоємцем свого майна дружину - ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с.16-17), а тому вона є належним позивачем в рамках даної справи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позовні вимоги, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи рішення суду без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова