РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді- Ванівського Ю.М.

з участю секретаря- Лозинського Т.-Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

позивач звернулась до відповідача з позовною заявою, про визначення додаткового строку для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини. В обгрунутування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років помер її батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис за №956 Франківським відділом ДРАЦС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 24,7 кв.м. Після смерті батька від спадщини вона не відмовилась, але вона не змогла вчасно подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини так як хворіє, що підтверджується випискою №491/4 з медичної карти амбулаторного хворого. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 33 років помер її син, учасник бойових дій. Просить заяву задоволити.

В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

В судове засідання відповідач не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років, що стверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.08.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Як вбачається із свідоцтва про право власності № НОМЕР_4 від 05 квітня 2005 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, у відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч. 1 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього моменту виникає право на спадкування, а місцем відкриття спадщини - є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Судом встановлено, що позивачка своєчасно не звернулася із заявою до нотаріуса про приняття спадщини, оскільки хворіла.

Відповідно до ч.3ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Задовольняючи позов, суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Суд приймає до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 хворіє та в період серпень 2021 року жовтень 2022 року неодноразово зверталася за медичною допомогою та перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою №491/4 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.10.2022 року. Тому з огляду на наведені обставини причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини слід вважати поважними та об`єктивно зумовленими.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10 , 12, 81,141, 258,259, 263-265, 352, 354, ЦПК України,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додатковий строк для подачі до нотаріальних органів (нотаріусів) заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Суддя Ванівський Ю.М.