Справа № 721/747/22
Провадження 2/721/161/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області
в складі головуючої судді Стефанко У.Д.
за участю секретаря судових засідань Свідунович Ю.Ю.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат у зв`язку з хворобою дитини,-
Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивачка ОСОБА_2 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку та стягнення додаткових витрат у зв`язку з хворобою дитини.
Зазначає, що 22 лютого 2020 року зареєстрували шлюб з відповідачем ОСОБА_3 у Верховинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) актовий запис № 11. Відповідно до рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 06.07.2021 року шлюб між сторонами розірвано.
За період перебування в шлюбі у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні позивачки. Зазначає, що син народився шестимісячним, переніс вірусну хворобу, яка вразила його нервову систему. У зв`язку з чим постійно лікується, потребує постійного медичного догляду та лікування. У 2020 році син переніс дороговартісну операцію, здійснену в Інституті нейрохірургії в м. Києві. Дізнавшись про хворобу сина, відповідач самоусунувся від надання матеріальної підтримки та переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у с. Полянки Верховинського району, Івано-Франківської області. Витрати на лікування сина лягли на плечі позивачки та її батьків.
В даний час ОСОБА_2 не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Проживає з сином в будинку своїх батьків. Отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1032 грн. та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю у сумі 6985,08 грн. Вказані кошти являються єдиним джерелом її доходу, яких не вистачає на утримання дитини.
Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати її, як дружину з якою проживає дитина та сина, на даний час аліментів нікому не сплачує, являється молодою працездатною людиною, без будь-яких фізичних вад здоров`я, регулярно їздить на заробітки до Європи, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу їй з сином.
Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи.
В судовому засіданні представник позивачки звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на дитину, мотивувавши помилкою арифметичних розрахунків, а саме просив стягнути з відповідача додаткові витрати у зв`язку з хворобою сина ОСОБА_4 в сумі 142161,25 грн. В іншій частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що після передчасного народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та перенесення останнім вірусної хвороби, яка вразила його нервову систему, відповідач не забрав позивачку із сином із пологового відділення та зовсім зник з їхнього життя. Будь якої допомоги на утримання сина та на її утримання відповідач не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не навідується та не спілкується із сином. Виїхав за кордон у республіку Польша, де працює та отримує достойний заробіток. Пояснив, що позивачка з часу народження дитини неодноразово намагалася донести відповідачу потребу їх із сином у фінансовій підтримці, однак останній не реагував на її звернення.
У зв`язку з прогресуючою хворобою дитини, позивач весь час змушена здійснювати лікування, яке потребує значних фізичних навантажень та матеріальних затрат. У вересні 2020 року ОСОБА_4 переніс складу операцію у інституті нейрохірургії ім. акад. А.П.Рамоданова, після якої саме за рекомендацією лікарів інституту позивачці було рекомендовано продовжити подальше лікування сина у Грецькій клініці, яка здійснює реабілітаційне лікування хворих з таким діагнозом. Після постійного лікування ОСОБА_4 та неодноразового перебування сина на стаціонарному лікуванні, позивачка за фінансовою допомогою своїх батьків здійснила реабілітаційне лікування сина у медичному закладі в Греції з 06.07.2022 року по 03.08.2022 року, за що останньою було сплачено 6308 Євро. Прибувши у Грецію перед здійсненням основного лікування, вимушена була провести госпіталізацію та ряд обстежень сина у клініці Святого Луки з 04.07.22. по 06.07.22 року, за що додатково сплатила 1550 Євро.
Просив суд, з урахуванням зменшення позовних вимог позовні вимоги задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
В судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06.07.2021 року за рішенням Путильського районного суду Чернівецької області та є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями рішення суду та свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5,7).
З копії довідки про склад сім`ї № 1060 від 21.09.2022 року виданої виконавчим комітетом Конятинської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, вбачається, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 та батьками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проживає у будинку матері за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).
З копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №214 від 21.09.2022 року, виданого Конятинською сільською радою, Вижницького району, Чернівецької області, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 проживає в будинку своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює догляд за дитиною до 3-х років. Дитина хворіє, знаходиться на утриманні матері ОСОБА_2 , батько дитини допомоги синові та дружині не надає (а.с.9).
З копії довідки №1098 від 23.09.2022 року виданої Департаментом соціального захисту населення центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вбачається, що позивачка ОСОБА_2 щомісячно отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 1032.00 грн (а.с.10).
З копії довідки №1099 від 23.09.2022 року виданої Департаментом соціального захисту населення центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат вбачається, що позивачка ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю з квітня 2022 року у розмірі: у квітні 2022 року - 3998,74 грн., у травні-червні 2022 року - по 6664,56 грн., з липня по вересень - по 6985,08 грн (а.с.11).
З копії медичного висновку №11 про дитину-інваліда віком до 18 років від 13.04.2022 року виданого КНП «Путильська Багатопрофільна лікарня» вбачається, що у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 наявне захворювання: набута внутрішня субкомпенсована гідроцефалія, стан після ВПШ. Спастичний тетрапарез (а.с.12).
З копії довідок КНП Яблуницька амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 65, 66 від 21.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку та є дитиною-інвалідом. Діагноз: набута внутрішня субкомпенсована гідроцефалія, стан після ВПШ. Спастичний тетрапарез. Дитина потребує реабілітаційного лікування за кордоном, ортези та вертикалізатор (а.с.13, 14).
З копії роздруківки з мережі інтернет офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 23.06.2022 року вбачається, що вартість 1 Євро становить 30,7542 грн (а.с.27).
Згідно копії виписки з історії хвороби № 203173 від 28.09.2020 року виданої Державною установою «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданово НАМН України», ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 31.08.2020 року по 28.09.2020 року, повний діагноз: Рецидивуючий менінгоенцефаліт, вентрикуліт, прогресуюча гідроцефалія, стан після хірургічного лікування. В анамнезі: хворіє від народження. Пологи передчасні 27 тижнів гестації. За час лікування в ДОКЛ м. Чернівці з приводу бактеріального сепсісу новонароджених, менінгоенцефаліту, вентрикуліту, двобічної пневмонії на фоні БЛД для компенсації внутрішньочерепної гіпертензії було застосовано зовнішній вентрикулярний дренаж Неврологічний статус: Стан важкий. Голова гідроцефалічної форми. Очні щілини та зіниці D=S, фотореакції пригнічені, обличчя симетричне, ковтання, фонація не порушені, погляд не фіксує. Сухожилкові та перисостальні рефлекси з ніг S=D, з рук S=D, високи м`язевий тонус підвищений. Лікування та хід захворювання: на фоні антибактеріально, інфузійної терапії зовнішнього дренування шлуночкової системи вдалось добитися санації ліквору, однак досягти тривалого регресу лікворної гіпертензії на фоні консервативних заходів не вдалось. Після підготовки 21.09.2020 року проведено операцію - венртікуло-періотонеостомія з ендоскопічною асистенцією, імплантовано лікворошунтуючу систему Medtronik Delta small середнього тиску. Рекомендовано продовжити лікування під наглядом дитячого невролога (а.с.50).
З копії магнітно-резонансної томографіі головного мозку, виданої Державною установою «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» відділення радіонейрохірургії вбачається, що 09.09.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена магнітно-резонансна томографія головного мозку. Заключення: МРТ признаки внутрішньої нормотензивної гідроцефалії. Гіпоплазія скроневих долей, мозозолистого тіла. З урахуванням представлених МРТ від 26.08.2020 року має місце і зовнішня гідроцефалія. Стан після зовнішнього дренування шлуночків мозку (а.с.51).
З копії МРТ головного мозку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2021 року, проведеного в Шведсько-українській клініці «Енгельхольм» м. Чернівці вбачається, що після обстеження ОСОБА_4 зроблено висновок: стан після ЛШО та МРТ - картина гідроцефалії і лікворної дисциркуляції, порожнини прозорої перетинки з ознаками витончення мозолистого тіла - позитивна динаміка у порівнянні з МРТ-даними від 09.09.2020 року (а.с.52).
З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-210101/4185 від 29.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у Відділенні ортопедії та травматології лікувальної установи в АДРЕСА_2 , в період з 24.06.2021 року по 29.06.2021 року, клінчний діагноз: Набута оклюзійна субкомпенсована прогресуюча гідроцефалія. Стан після ВПШ (21.09.2020р). (Основний) Рекомендації: На МРТ - картина гідроцефалії і лікворної дисциркуляції, порожнини прозорої перетинки з ознаками витончення мозолистого тіла- позитивна динаміка у порівнянні з МРТ- даними від 09.09.2020 року. Дитина виписується під спостереження невролога, педіатра за місцем проживання (а.с.53).
З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 134 від 08.04.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у Буковинському центрі відновного лікування та комплексної реабілітації дітей з 04.04.2022 року по 08.04.2022 року з діагнозом: набута внутрішня субкомпенсована гідроцефалія, стан після ВПШ. Спастичний тетрапарез (а.с.54).
З копії Договору про надання послуг укладеного 06.07.2022 р. між компанією GLOBAL MEDIKAL TOP PARTNERS MIKE, Греція, м. Салоніки та ОСОБА_9 , законним представником (матір`ю) неповнолітнього пацієнта ОСОБА_10 про надання медичних послуг за програмою реабілітації №5 та вартістю, відповідно до Додатку № 1 та № 2 до Договору та Додаткових угод, укладених сторонами (а.с. 65-68).
З копії Додатку № 1 до Договору про надання послуг від 06.07.2022 року, вбачається, що пацієнт ОСОБА_4 , громадянин України номер паспорта НОМЕР_2 проходить програму реабілітації GМТР №5. До програми включено консультації, спостереження, проживання, індивідуальні терапії; послуги трансферу, організації візитів до лікарів та медичних обстежень, професійний контроль при наданні медичної допомоги; Проведення 20 експрес рапід тестів пацієнту та супроводжуючому перед заняттями; проживання 28 днів.
З Додатку № 2 до Договору про надання послуг від 06.07.2022 року вартість наданих послуг за Договором за 28 днів (06.07.2022-03.08.2022) становить 6308 Євро.
З копії квитанції № 193 ( PRO INVOICE # 1000058 від 23.06.2022) від 15.07.2022 року вбачається, що за проведення реабілітації лікування пацієнта ОСОБА_10 за 4 тижні (28 днів) в центрі Анагеннісі за програмою GМТР №5 позивачкою сплачено 6308 Євро та за одноденну госпіталізацію в клініці Святого Луки з проведенням обстежень та консультацій, проживанням протягом 2 днів (04.07.22-06.07.22) в апартаментах до початку реабілітаційного лікування позивачкою сплачено 1550 Євро, що в сумі становить 7858 Євро (а.с.98-100).
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Надаючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Розмір аліментів установлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі (ст.ст.183, 184 СК).
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Вказане перекликається з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Оскільки позивачкою не надано належного обґрунтування стягнення з відповідача аліментів у розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, не доведено в повній мірі обставин, на які вона посилається у позовній заяві, суд, на підставі викладеного, керуючись ст. 7 Сімейного кодексу України відповідно до якого - регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, враховує матеріальне становище сторін, зокрема інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а саме те: що доказів на підтвердження розміру доходу відповідача, з якого він мав би можливість сплачувати аліменти у сумі визначеній позивачкою у позовній заяві позивачкою, не надано.
Разом з тим, відповідачем не надано до суду будь яких доказів на підтвердження чи спростування обставин, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, що теж враховується судом при прийнятті рішення.
Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, її вік, матеріальний стан позивачки, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягувати аліменти на її користь на утримання їх малолітнього сина у розмірі 2800 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч. 1 ст. 192 СК України).
Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то саме такий розмір аліментів сприятиме матеріальному забезпеченню дитини та створенню належних умов їх фізичного, духовного, інтелектуального, культурного та соціального розвитку.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного:
Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і у разі розірвання шлюбу, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку відповідає вимогам закону, однак, позивачем не доведено, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 3000 грн.
Так, матеріалами справи не містять відомості про працевлаштування відповідача, його дохід, можливість надавати матеріальну допомогу матері його дитини.
А тому суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб матері його дитини, можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково: стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.
Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат у зв`язку з хворобою сина суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю.
Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.
Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.
Надаючи оцінку доказам позивача щодо зазначеної позовної вимоги судом встановлено, що син сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до медичних документів є дитиною-інвалідом, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: набута внутрішня субкомпенсована гідроцефалія, стан після ВПШ. Спастичний тетрапарез. Періодично проходить стаціонарне лікування, має потребу у реабілітаційному лікуванні за кордоном та потребує додаткового обладнання для можливості здійснення руху. Вказане підтверджується наступними документами: копією медичного висновку №11 про дитину-інваліда віком до 18 років від 13.04.2022 року виданого КНП «Путильська Багатопрофільна лікарня» (а.с.12); копією довідок КНП Яблуницька амбулаторія загальної практики сімейної медицини №65, 66 від 21.09.2022 року (а.с.13, 14); випискою з історії хвороби № 203173 від 28.09.2020 року виданої Державною установою «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» (а.с.50); копією магнітно-резонансної томографіі головного мозку, виданої Державною установою «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова НАМН України» відділення радіонейрохірургії (а.с.51); копії МРТ головного мозку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2021 року (а.с.52), копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-210101/4185 від 29.06.2021 року Відділення ортопедії та травматології лікувальної установи в м. Чернівці по вул. Буковинській, 4 (а.с.53); копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 134 від 08.04.2022 року Буковинського центру відновного лікування та комплексної реабілітації дітей (а.с.54).
На лікування дитини позивачкою здійснено наступні витрати:
за проведення реабілітації лікування пацієнта ОСОБА_10 за 4 тижні (28 днів) в центрі Анагеннісі за програмою GМТР №5 позивачкою сплачено 6308 Євро та за одноденну госпіталізацію в клініці Святого Луки з проведенням обстежень та консультацій, проживанням протягом 2 днів (04.07.22-06.07.22) в апартаментах до початку реабілітаційного лікування позивачкою сплачено 1550 Євро, що в сумі становить 7858 Євро. Вказане підтверджується Договором про надання медичних послуг ОСОБА_12 за програмою реабілітації №5, Додатками до Договору № 1 та № 2 та квитанцією № 193 від 15.07.2022 року (а.с. 65-68, 98-100). 7858 Євро за офіційним курсом Нацбанку гривні щодо іноземних валют станом на 23.06.2022 року становить 241666,5036 грн. (7858 Євро х 30,7542 грн.) відповідно до Довідки наданої позивачем (а.с.27).
При визначенні стягнення з відповідача додаткових витрат суд зазначає, що на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення.
У справі "Хант проти України" від 07.12.2006 Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. ст. 150, 151, 152, 155 СК України).
Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, керуючись ст. 185 СК України, з урахуванням діагнозу дитини ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат в сумі 142161,25 грн. у зв`язку з хворобою сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають до задоволення з огляду на обов`язок обох батьків рівною мірою утримувати малолітню дитину. Відповідач не повинен перекладати свої обов`язки з утримання дитини тільки на позивачку, з якою проживає дитина, а зобов`язаний повною мірою брати участь у всіх витратах на неї, в тому числі і додаткових, що викликані особливими обставинами - хворобою сина, та сприяти забезпеченню достатнього рівня життя для своєї дитини.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.
За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Матеріали справи не містять доказів, що позивачка вживала до подачі позову до суду належних заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та не надала доказів ухилення відповідача від сплати аліментів в розумінні ч.2 ст.191 СК України, а тому дана позовна вимога не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, статтями 11, 27, 104, 105,110, 111, 112, 180, 181,182, 183,191 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2800 (дві тисячі вісімсот) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.09.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 кошти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати у зв`язку хворобою сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 142 161 (сто сорок дві тисячі сто шістдесят одна) грн. 25 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. в дохід держави.
Допустити негайне виконання стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони у справі:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення проголошено 15.12.2022 року.

Суддя: Уляна СТЕФАНКО