Справа №461/4648/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

05 грудня 2022 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

позивач Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго»

(79026, м. Львів, вул. Козельницька,3, )

представник позивача Глушко Андріана Остапівна

до

відповідач ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

про стягнення вартості електричної енергії,

встановив:

Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії у якому просить стягнути з останнього на користь ПрАТ «Львівобленерго» 7023 гривні 56 копійок - вартості необлікованої електричної енергії та понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликаються на те, що 14.05.2021 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_2 , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 12060, яким зафіксовано порушення, передбачене пунктами 2.3.4, 8.4.2, 7.6, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5 ПРРЕЕ, шляхом зриву пломби оператора системи розподілу стрічкової пломби №5125 встановленої на ввідному автоматі, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку після вимкнення. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу рекомендованим листом.

На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 06.07.2021 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №12060 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 7023 грн 56 коп.

Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11, п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 24.12.2020 р. по 14.05.2021 р.

У зв`язку з тим, що Відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-2530 від 06.07.2021 року.

З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було надіслано вимогу про оплату рекомендованим листом № 203-07-2323 від 05.08.2022 року. Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачем зазначена сума не сплачена, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 09.09.2022 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Глушко А.О. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Також, зі змісту наведеної заяви вбачається, що представник не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті, з ухваленням заочного рішення у справі. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку.

При цьому, суд виходить з того, що Законом України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено наступне.

Стаття 10. Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану

1. У період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Стаття 12-2. Діяльність судів, органів та установ системи право суддя в умовах воєнного стану

1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Стаття 26. Правосуддя в умовах воєнного стану

1. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

2. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

3. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

4. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Наведені положення покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги

При ухваленні рішення суд має з`ясовувати яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 зі змінами та доповненнями, внесеними від 21.12.2018 року №2002, від 18.07.2019 року №1525, від 26.06.2020 року №1219, від 17.03.2021 року №475, Законом України «Про ринок електричної енергії».

Судом було встановлено, що ПрАТ «Львівобленерго», як Оператор системи розподілу, надає послуги з розподілу (передачі) електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору з особовим рахунком № НОМЕР_2 .

За вказаною адресою зареєстровано відповідача.

14.05.2021 року за результатами перевірки представниками ПрАТ «Львівобленерго» електроустановки за адресою: АДРЕСА_2 , складено Акт про порушення ПРРЕЕ № 12060, яким зафіксовано порушення, передбачене пунктами 2.3.4, 8.4.2, 7.6, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5 ПРРЕЕ, шляхом зриву пломби оператора системи розподілу стрічкової пломби №5125 встановленої на ввідному автоматі, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку після вимкнення. Акт складено у присутності свідка, який підписав його без зауважень. Другий примірник акту про порушення і запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ було скеровано відповідачу рекомендованим листом №203-07-2046 від 02.06.2021.

На засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ 06.07.2021 року було розглянуто Акт про порушення ПРРЕЕ №12060 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ. Вартість не облікованої електроенергії склала 7023 грн 56 коп.

Розрахунок суми збитків був проведений на підставі п.8.4.2, п.8.4.7, п.8.4.8, п.8.4.9, п.8.4.11, п.8.4.13 ПРРЕЕ за період з 24.12.2020 р. по 14.05.2021 р.

У зв`язку з тим, що Відповідач не скористався своїм правом бути присутнім на засіданні комісії ВРПС ЛМЕМ по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, копія протоколу та рахунок для сплати вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ скеровувались йому рекомендованим листом №203-07-2530 від 06.07.2021 року.

З метою досудового врегулювання спору, Відповідачеві було надіслано вимогу про оплату рекомендованим листом № 203-07-2323 від 05.08.2022 року. Станом на день звернення до суду з позовною заявою відповідачем зазначена сума не сплачена.

Відповідно до п.5.1.1 ПРРЕЕ, оператор системи має право проводити (за пред`явленням представником службового посвідчення) обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії.

Згідно з положеннями п.8.2.5. ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п.8.2.6 ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з положень ст.526, 626-631 ЦК України, укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами, відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною та тепловою енергією.

Відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача щодо наявності законних підстав для задоволення позовної заяви знайшли своє підтвердження в ході судового провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень 00 копійок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Львівобленерго» на поточний рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК» , МФО 339500, , 7023 (сім тисяч двадцять три) гривні 56 копійки - вартості не облікованої електричної енергії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Львівобленерго» на поточний рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ТАСКОМБАНК» , МФО 339500, , суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго»

(79026, м. Львів, вул. Козельницька,3, );

представник позивача Глушко Андріана Остапівна;

відповідач ОСОБА_1

( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.