Справа № 309/925/22
Провадження № 2/309/190/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в особі головуючого судді Кемінь В.Д.
з участю секретаря судового засідання Бринзей Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право на користування житлом,
ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з ним в будинку зареєстровані відповідачі, які є його синами. Більше восьми років за місце реєстрації, відповідачі не проживають і в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажають. Він є людиною пенсійного віку і отримує не значу пенсію, внаслідок чого був змушений звернутися до органу соціального захисту із заявою на отримання житлової субсидії. Однак реєстрація відповідачів у будинку, позбавляє його такого права, гарантованого державною для малозабезпечених верств населення.
Просив суд постановити рішення, яким визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Повідомлення про розгляд даної справи розміщено на веб-сайті Хустського районного суду.
Відзив на позов відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не подавався.
У відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.
За змістом ст.41 Конституції України, ст.ст.316-319, 321, 325, 383, 386, 391 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у здійсненні цього права, власник житлового будинку здійснює своє право на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб, може використовувати будинок для проживання свого і членів сім`ї, може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, вимагати захисту права власності, в тому числі - усунення перешкод у здійсненні права.
В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом № 2968 від 06.10.2004 року, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 09.12.2021 року, складеного депутатом Хустської міської ради, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 , а фактично за вказаною адресою не проживають з 2001 та 2008 року відповідно.
Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст.71 ЖК України, при відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Разом з тим, як вказувалось вище, відповідач у будинку позивача не проживає тривалий період часу, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 вказаної норми закону член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування будинком, що належить позивачу у зв`язку із відсутністю без поважних причин понад строк, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.
Керуючись ст.ст.12,13,81,259,263-265,268,280-289 ст.ст.319,321,391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.