КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/5199/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/7734/21

12 грудня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

розглянувши у порядку письмого провадження справу за апеляційною скаргою відповідача Державного підприємства «Електронмаш» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Журибеди О.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Електронмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Електронмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, у розмірі 31 758,40 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 22.08.2019 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 виїхав на територію магазину автомобільних аксесуарів «AutoBaza» та пошкодив облаштовану на земельній ділянці інфраструктуру, а саме: паркан, стовп фонарний, світлодіодний вказівник, дорожні знаки, бордюри та бруківку.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2019 року винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді було визнано ОСОБА_2 . Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2019 року встановлено наявність слідів на бордюрному камені, дорожніх знаків, пошкодження освітлювального стовпа, діодної вивіски, двох секцій металевої огорожі, що знаходяться на території магазину «AutoBaza».

Зазначав, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Електронмаш» в зв`язку з чим, завдані збитки повинні бути відшкодовані саме підприємством. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 мав чинний поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО3032362 у ПрАТ «СК «Граве Україна».

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 03.12.2019 року відповідачем було завдані позивачу матеріальні збитки на суму 31748,40 грн. Відповідно до акту приймання-передачі до договору про виконання робіт позивачем було сплачено на користь ТОВ «Вітон» грошові кошти в сумі 31 748,40 грн. на відновлення пошкодженого майна.

Вказував на те, що позивачем направлялась претензія з приводу відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка було залишена відповідачем без задоволення.

З огляду на наведене, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року позов задоволений.

Стягнуто з ДП «Електронмаш» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 31 748,40 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн., а всього стягнуто 32 656,40 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач ДП «Електронмаш» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06.10.2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначало, що твердження позивача, які взяв до уваги суд, про те, що в постанові Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2019 року встановлено факт пошкодження майна, яке належить позивачу, є не вірним, оскільки зазначення додаткових відомостей в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди не може слугувати доказом належності майна певній особі, через відсутність у посадової особи, яка складала протокол документів, які підтверджують це. Вважало, що заявлений позивачем розмір завданих збитків не підтверджений належними та допустимими доказами, а наданий позивачем висновок будівельно-технічного експертного дослідження від 03.12.2019 року не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки не містить вказівки на те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що його складено для подання до суду. Звертало увагу суду на те, що з приєднаних до позовної заяви копій документів не можливо встановити правову належність частини майданчику для паркування, так як в доданих документах визначено, що цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, що виключає облаштування на ній стоянки.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко І.Л. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06.10 2021 року залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2019 року сталося дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В результаті ДТП, водій автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 виїхав на територію магазину автомобільних аксесуарів «AutoBaza», пошкодивши облаштовану на земельній ділянці інфраструктуру, а саме: паркан, стовп фонарний, світлодіодний вказівник, дорожні знаки, бордюри та бруківку.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.10.2019 року винним у вказаному ДТП було визнано ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «Електронмаш», якою належить автомобіль «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2019 року встановлено наявність слідів на бордюрному камені, дорожніх знаків, пошкодження освітлювального стовпа, діодної вивіски, двох секцій металевої огорожі, що знаходяться на території магазину «AutoBaza» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, автомобільна дорога М05 Київ-Одеса км 16+584.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2018 р., склад-магазин автомобільних аксесуарів, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, автомобільна дорога М05 Київ-Одеса км 16+584 належить ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до полісу АО/3032362 була застрахована в ПрАТ «СК «Граве Україна».

Відповідно до висновку № ЕD-1727-1-1428.19 будівельно-технічного експертного дослідження від 03.12.2019 року виготовленого ТОВ «Судова незалежна експертиза України» розмір матеріальної шкоди, завданий пошкодженням об`єктів благоустрою при ДТП, а саме: паркану, стовпа фонарного, світлодіодного вказівника, дорожніх знаків та бордюрів, які розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, автомобільна дорога М05 Київ-Одеса км 16+584 (праворуч) становить 31 748,40 грн.

Позивач звертався до ПрАТ «СК «Граве Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте позивачу так і не було виплачено страхове відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для його задоволення, оскільки шкоду завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків відшкодовує юридична або фізична особа.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом частини першої статті 28, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкодапов`язана, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно висновку, викладеного у постановіВеликої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування до страховика позивач не звертався, надана позивачем копія відповіді ПрАТ «Граве Україна» на адвокатський запит не є підтвердженням того, що він звертався до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, встановлення судом обставини щодо звернення позивача до ПрАТ «СК «Граве Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування не відповідає дійсності, адже в матеріалах справи такого доказу не має.

Позовних вимог до ПрАТ «Граве Україна» позивач не заявляв та вказана страхова компанія відповідачем у справу не залучалася.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, не врахував, що відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому лише різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку, що саме відповідач має відшкодовувати майнову шкоду у заявленому позивачем розмірі, тому висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог є необґрунтованим, суперечить матеріалам справи та встановленим обставинам, а відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 362,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Електронмаш» задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Електронмаш» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Електронмаш»витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 362,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: