Справа №487/3080/21
Провадження №2/487/356/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Кузьменко В.В. за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
В С Т А Н О В И В :
05.05.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи від дня подачі позовної до суду і до повноліття дітей.
Ухвалою від 29.06.2021 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем Служби безпеки України, проходить військову службу в звані підполковник, що є підставою для зупинення провадження по справі та надав суду довідку Управління Служби безпеки України.
Ознайомившись з клопотанням відповідача по справі, який просив зупинити провадження у даній справі у зв`язку із перебуванням його у складі утвореного відповідно до закону військового формування, що переведене на військовий стан, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу в Управлінні служби безпеки України в Миколаївській області та не знаходиться на території м. Миколаєва та Миколаївської області з 24.02.2022 року, що підтверджується довідкою наданою Управлянням Служби безпеки України в Миколаївській області №78 від 08.09.2022 року.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
ВостаннєУказом Президента України від 12.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Згідно ч. 1 ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України.
Відповідно до ст. 26 вищевказаного Закону правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У своїх рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року Рада суддів України звертала увагу на можливість відкладення розгляду справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та зняття їх з розгляду з огляду на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України.
Гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першоїстатті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Разом з тим, суд зважає на те, що, справа стосується забезпечення інтересів неповнолітніх дітей (права на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку), зупинення провадження у справі на невизначений час може призвести до порушення цих інтересів (прав) дітей.
Частинами 1 та 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Окрім зазначеного, Постановою КМУ від 16.02.2022 р. №122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146» в п.8 встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.
Таким чином, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання має бути відмовлено.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.251, 253, 261 ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Кузьменко