Справа № 526/2950/21
Провадження № 2/526/154/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

03 травня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай),

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Гадяцької ОТГ про визнання права власності на сертифікат на земельну частку (пай). Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Вона проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з позивачем. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельного паю розміром 3,08 га. До моменту смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним, він дбав про неї, здійснив її поховання. За життя, ОСОБА_2 передала йому сертифікат на земельну ділянку, який і на даний час знаходиться у позивача. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заведена.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, про дату, місце та час проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 02.08.1996 року зроблено запис за №18, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки Гадяцької міської ради від 06.10.2021 року №1877 ОСОБА_2 станом на 01.08.1996 року проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згідно довідки Харковецької сільської ради Полтавської області від 21.02.2017 року №02-20/118 поховання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснила сім`я ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Ямпольської С.М. спадкова справа після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 нею заведена 06.12.2017 року. Інформація про інших спадкоємців відсутня.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що позивач добросовісно заволодів сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0216085 з 1996 року та продовжує відкрито безперервно ним володіти.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Згідно зі ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) відноситься до цінних паперів, оскільки він має відповідні реквізити, що посвідчують майнове право, визначають взаємовідносини особи, яка видала цінний папір і особи, яка має права на цінний папір та передбачає зобовязання за цінним папером (виділення земельної ділянки в натурі), а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено набуття права власності за набувальною давністю, зокрема, на цінні папери за рішенням суду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 добросовісно заволодів та продовжує відкрито, безперервно володіти цінним папером більше десяти років, суд дійшов висновку, що слід визнати за ним право власності за набувальною давністю на сертифікат серії ПЛ № 0216085 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Чапаєва с.Харківці, розміром 3,08 га, виданий на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Гадяцької РДА від 01.08.1996 року №371.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15,16,344 ЦК України, 10, 12, 77-81, 197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279ЦПК України, суд -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності за набувальною давністю на сертифікат серії ПЛ №0216085 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Чапаєва, розміром 3,08 га, виданий на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Гадяцької райдержадміністрації від 01.08.1996 року №371.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.05.2022 року.

Суддя: С. А. Киричок