У Х В А Л А

05 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 462/1600/19

провадження № 61-11967ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 26 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 15 березня 2019 року накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 14 грудня 2020 року, залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 05 жовтня 2021 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири від 26 листопада 2018 року, зобов`язано повернути квартиру за адресою: АДРЕСА_2 у власність її попередньому власнику - ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 10 грудня 2021 року, залишену без змін постановою Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Скасовано заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 15 березня 2019 року у вигляді накладення арешту на спірну квартиру.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи зміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про скасування забезпечення позову, після її перегляду в апеляційному порядку, касаційному оскарженню не підлягає. Тому постанова суду апеляційної інстанції прийнята апеляційним судом за результатами перегляду такої ухвали також не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

Г. І. Усик

В. В. Яремко