Провадження № 2/932/5239/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 липня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульський В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення батьківства та включення відомостей про особу як про батька до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання його батьком ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни до актового запису №16 відновлений, зроблений 03 травня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська про народження ОСОБА_6 шляхом виключення відомостей про батька ОСОБА_7 та внесення відповідної інформації про батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження.

Стислий виклад позиції позивача.

Він перебував у тривалих близьких відносинах з ОСОБА_5 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 . Оскільки мати дитини перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах з іншим чоловіком, його і вказали у свідоцтві про народження, як батька. Незважаючи на відносини між матірю дитини і позивачем, донька з 2 років проживала разом з позивачем, який приймав участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні і на даний час продовжує піклуватися про доньку. Для отримання документального підтвердження батьківства проведено судово-медичне дослідження, яким встановлено, що вірогідність батьківства позивача відносно ОСОБА_8 складає не менше 99,9 %. Офіційно визнати своє батьківство позивач бажає для підтвердження родинних відносин та забезпечення доньки майбутнім правом на спадкування.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, явку свого представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав.

Від третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про визнання позовних вимог позивача, в яких зокрема підтверджуються обставини викладені позивачем в позовній заяві.

Фактичні обставини встановлені судом.

ОСОБА_1 перебував у тривалих шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_6 .

На той час мати дитини перебувала у зареєстрованих шлюбних відносинах з іншим чоловіком ОСОБА_9 , якого і було записано батьком у свідоцтво про народження дитини ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно висновку спеціаліста №870 від 30 вересня 2021 року гр.. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 може бути біологічним батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 народженої громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з вірогідністю 99,9999%.

Норми права застосовані судом.

Частиною першою статті 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Згідно з п. 6,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Висновки суду.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 вважає себе біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , що також підтверджує мати дитини, крім того враховуючи, що батько дитини, що записаний у свідоцтві про народження помер, а також враховуючи результати висновку спеціаліста, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення батьківства та включення відомостей про особу як про батька до актового запису про народження дитини, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком ОСОБА_4 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 , шляхом виключення відомостей про батька ОСОБА_7 з актового запису про народження ОСОБА_4 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений та проголошений 22 липня 2022 року.

Суддя: В.І.Цитульський