Ухвала

28 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 569/442/20

провадження № 61-11776ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності, стягнення грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль, поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року; касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 21 020,00 грн.

26 грудня 2022 року на адресу Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що: 1) на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей; 2) у зв`язку з введенням воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України перебуває у скрутному майновому стані та не має можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Вивчивши доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд дійшов переконання, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних доказів на їх підтвердження.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Оскільки, звернувшись до суду з відповідним клопотанням, заявник не надав доказів на підтвердження свого скрутного майнового стану, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір або надати документи, які б підтверджували підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, разом із клопотанням (заявою) про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102,00 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту сьомого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку, що заявником оскаржується судове рішення, яким задоволено вимоги майнового характеру за первісним позовом ОСОБА_2 (поділ майна подружжя; ціна позову у загальному розмірі становить 1 288 634,00 грн) та відмовлено у задоволенні вимог майнового характеру за зустрічним позовом ОСОБА_1 (визнання права особистої власності, стягнення грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль, поділ майна подружжя; ціна позову у загальному розмірі становить 444 314,50 грн). 1 відсоток ціни первісного та зустрічного позовів перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому, відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у фіксованому розмірі.

Отже, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір в розмірі 21 020,00 грн (2 102,00 грн х 5 х 200%).

Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до Верховного Суду з клопотанням (заявою) про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, надавши документи, які б підтверджували підстави для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений, в тому числі і за ініціативою суду.

Оскільки заявником не усунуті недоліки касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наявна можливість зазначений в ухвалі Верховного Суду від 29 листопада 2022 року строк для усунення недоліків касаційної скарги продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями частиною другою статті 127, статтею 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 29 листопада 2022 року, до 27 січня 2023 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак