Справа № 201/8419/21
Провадження № 2/201/512/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого - судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021р. (згідно накладної Укрпошти - а.с. 54) ПрАТ «Європейський страховий альянс» в особі свого представника - Бородіної Ю.В. (діє на підставі довіреності від 04.01.2021р. - а.с. 52) звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу (а.с. 1-3).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 11.10.2021р. відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 59).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.01.2020р. між ПрАТ «Європейський страховий альянс» і ТОВ «Еліт-Україна» (страхувальником) укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1070297, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Шкода», д.н. НОМЕР_1 .

31.01.2020р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля і автомобіля «Мерседес», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2020р. по справі № 201/1487/20, яка набрала законної сили 27.04.2020р., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до рахунку СТО від 21.02.2020р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ складає 28 476,35 грн. Згідно із п. 4.1.6 розділу 4 ч. 1 договору страхування розмір безумовної франшизи складає 1000 грн.

Страхувальник у заяві про виплату страхового відшкодування від 31.01.2020р. просив суму страхового відшкодування сплатити на рахунок СТО. На виконання умов договору страхування, згідно заяви страхувальника позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО і акта виконаних робіт у розмірі 27 476,35 грн. (28476,35 грн. - 1000 грн.), перерахувавши кошти на рахунок СТО.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, що підтверджується роздруківкою з ЦБД МТСБУ, тому позивач із метою досудового врегулювання спору 16.07.2020р. звернувся до відповідача із претензією про необхідність здійснити відшкодування завданої майнової шкоди позивачу. Однак конверт повернувся позивачеві у зв`язку із закінченням строку зберігання.

На підставі викладеного, просив стягнути з ОСОБА_1 відшкодування у розмірі 27 476,35 грн., а також компенсувати судові витрати.

Представник позивача - адвокат Бородіна Ю.В. двічі надавала заяви, у яких просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі (а.с. 63, 68).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином. 14.01.2022р. і 16.03.2022р. подавала заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейним обставинами, у зв`язку із становищем у країни, вказавши, що із позовом не згодна, позивач скористався карантином і війною, повідомлень вона не отримувала (а.с. 65, 71).

З приводу заяви відповідачки про відкладення судового засідання суд зазначає таке. 24.02.2022р. Радою суддів України прийнято рішення «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією збоку рф», яким звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02.03.2022р. Радою суддів України опубліковані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основними є те, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні. При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні. Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

На момент розгляду справи робота суду не припинена, суд працює у штатному режимів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлена про дату, місце і час розгляду справи.

Хоч відповідачка правом на надання відзиву не скористалася, вона є обізнаною про наявність віднесеного на розгляд суду спору, про суть цього спору, що вбачається з її заяв до суду про незгоду із позовними вимогами. Вищевказані обставини виключають сукупність підстав, передбачених ст. 280 ЦПК України для винесення заочного рішення, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з винесенням судового рішення на загальних підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.01.2020р. між ПрАТ «Європейський страховий альянс» і ТОВ «Еліт-Україна» (страхувальником) укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1070297, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Шкода», д.н. НОМЕР_1 (а.с. 4-11).

31.01.2020р. відбулась ДТП за участю застрахованого автомобіля і автомобіля «Мерседес», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2020р. по справі № 201/1487/20, яка набрала законної сили 27.04.2020р., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 16).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем ДТП, яка трапилась 31.01.2020р. є відповідач ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобіль, власником якого є ТОВ «Еліт-Україна» отримав механічні пошкодження, яке 03.02.2020р. звернулося до між ПрАТ «Європейський страховий альянс» із повідомленням про подію із ТЗ, додавши необхідні документи (а.с. 17 - 20).

10.03.2020р. позивачем ПрАТ «Європейський страховий альянс» складено страховий акт № 213/20/50/ТР25/00/2 до договору страхування транспортного засобу № 1070297 від 23.01.2020р. (а.с. 40).

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 14-02-20В від 03.03.2020р. (вартість матеріального збитку визначена в сумі 29 819,77 грн.), рахунку - фактури СТО і акта виконаних робіт на суму 28 476,35 грн. з ПДВ, на рахунок СТО ТОВ «Автотрейдинг-Дніпро» ПрАТ «Європейський страховий альянс» перераховано257 476,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.03.2020р. № 3204 (28476,35 грн. - 1000 грн.), (а.с. 21 - 41).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем «Мерседес», д.н. НОМЕР_2 , не була застрахована, що підтверджується даними з ЦБД МТСБУ (а.с. 42).

ПрАТ «Європейський страховий альянс» 16.07.2020р. звернувся до ОСОБА_1 із претензією про відшкодування завданої майнової шкоди позивачеві, однак конверт повернувся у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с. 43 - 45).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У Постанові ВСУ від 31.05.2017 року у справі № 6-2969цс16 року зазначено, що «з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням)».

Постановою Верховного Суду від 07.02.2019 р. у справі № 645/3746/16-ц викладено позицію, згідно якої «якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниш між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці».

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 як безпосередньо винна особа у ДТП, зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «Європейський страховий альянс» різницю між завданою шкодою та виплатою на користь ТОВ «Еліт-Україна» (на СТО ТОВ «Автотрейдинг-Дніпро») у розмірі 27476,35 грн., а тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов задоволено, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн. (а.с. 51).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (030387, м. Київ, вул. Ямська, 28а, ) в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 27476,35 грн. (двадцять сім тисяч чотириста сімдесят шість гривень 35 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (030387, м. Київ, вул. Ямська, 28а, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 25 березня 2022 року.

Суддя О.С. Наумова