Справа № 137/870/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участю секретаря Іванової І.О.,
сторін у справі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Дегтярьова О.М.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Сільченка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
16.09.2022 до суду із вказаним позовом звернувся представник позивачки адвокат Дегтярьов О.М. мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 близько 08 год 47 хв 02.05.2022 керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 , автодорогою Стрий-Знам`янка, в с. Селище Вінницького району Вінницької області, зі сторони м. Хмельницький в напрямку м. Вінниці, під-час вибору безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та в момент виникнення небезпеки, не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення із попутним автомобілем «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який готувався до початку маневру повороту ліворуч. Внаслідок зіткнення автомобіль «Nissan Qashqai» виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався зі сторони м. Вінниця в напрямку м.Хмельницький.
Внаслідок ДТП пасажирка автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, які відповідно до висновку експерта за № 313/415 від 25.05.2022-25.07.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином вважає, що ОСОБА_2 визнав вину та каючись у вчиненому, повністю визнав обставини вчиненого кримінального правопорушення викладеної в обвинувальному акті, винуватість його доведена в повному обсязі, внаслідок чого відбулось його звільнення від кримінальної відповідальної на підставі ст. 46 КК України з нереабілітуючих підстав. Оскільки вказані в обвинувальному акті обставини кримінального правопорушення були встановлені ухвалою суду, відтак відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.
Також зазначає, що 02.05.2022 учасники ДТП негайно зателефонували до контактного центру АТ «СГ «ТАС» та повідомили про страховий випадок. Однак станом на 02.08.2022 пройшло понад 90 днів та страхове відшкодування не здійснено.
Таким чином просив стягнути з АТ «Страхова група ТАС» 4006,00 грн. матеріальної шкоди заподіяної життю та здоров`ю особи внаслідок ДТП.
Оскільки дії ОСОБА_2 спричинили порушення нормального ритму життя позивачки, відтак просили стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду внаслідок ДТП у розмірі 25 000,00 грн.
Також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати.
02.11.2022 представником відповідача АТ «Страхова група ТАС» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останні обгрунтовують, що відшкодуванню страховиком підлягаються обгрунтовані та документально підтвердженні медичним закладом витрати на лікування, що становить 2314,30 грн. (а.с. 92). Також долучили клопотання про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу, оскільки позивачем безпідставно та необгунтовано встановлено вартість правової допомоги в розмірі 7000,00 грн.
В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Дегтярьов О.М., позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладені у цивільному позові.
Позивачка ОСОБА_5 підтримала позицію свого представника.
Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сільченко О.В. у судовому засіданні погодився із позовними вимогами в частині стягнення з його довірителя моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_2 підтримав позицію свого представника.
Представник відповідача АТ «СГ «ТАС» до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду клопотання, котрим просили розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника (а.с. 91).
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені докази, відзив на позовну заяву, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до полісу №АТ/1165020 обов`язковою страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого AT «СГ « ГАС» (приватне) від 10.01.2022 року, з терміном дії із 02.02.2022 по 01.02.2023 року, автомобіль марки "ГАЗ-3302". д.н.з. НОМЕР_1 . який належить ТОВ «Бонус У», застрахований та сума страхового відшкодування: за шкоду заподіяну майну, складає 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень, за шкоду заподіяну здоров`ю складає 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, з франшизою 1500,00 грн. (а.с. 43 )
Відповідно до Договору добровільного комплексного страхування транспортних засобів ВА-00189494 «Повний автозахист», виданого AT «СГ «ТАС» (приватне) від 10.01.2022 року, яке є доповненням до Полісу №АТ/1165020 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ«СГ «ТАС» (приватне) від 10.01.2022 року, з терміном дії із 02.02.2022 по 01.02.2023 року, автомобіль марки "ГАЗ-3302", д.н.з. НОМЕР_4 . який належить ТОВ «Бонус У», додатково застрахований та страхова сума "Автоцивілка плюс" складає 50 000 + 1000 000 гривень (а.с. 44)
Відповідно до висновку №18/940 від 02.05.2022 року огляду на стан сп`яніння, водій' ОСОБА_6 не перебуває у стані сп`яніння - тверезий. (а.с. 19).
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/5788-ІТ від 13.05.2022 (а.с. 2027 ), на момент експертного огляду гальмівна система автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_5 , знаходиться в технічно-несправному та непрацездатному стані через несправності вказані в дослідницькій частині висновку та виникли в процесі розвитку події ДТП. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_5 . застосованими методами дослідження на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку полії ДТП не виявлено, тобто система перебувала в працездатному стані. На момент огляду рульове керування автомобіля знаходиться в працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування автомобіля «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_5 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-22/5787-ІТ від 12.05.2022 (а.с. 25-28), на момент експертного огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля марки «ГАЗ-3302». д.н.з. НОМЕР_1 . знаходиться працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи і рульового керування автомобіля "ГАЗ-3302" д.н.з. НОМЕР_6 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.
1)в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля ГАЗ-3302, д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 12.3. 13.1 ПДР України, зміст яких викладено в дослідницькій частині;
2)в заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_5 . ОСОБА_3 , з технічної точки зору невідповідностей вимогам ПДР не вбачається.
3)в заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля Audi А4. д.н.з. НОМЕР_3 . ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР України зміст яких викладено в дослідницькій частині;
4)в ситуації, яка склалась, водій автомобіля "ГАЗ-3302" ОСОБА_2 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки Nissan Qashqai шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля "ГАЗ-3302" до місця зупинки автомобіля Nissan Qashqai тобто шляхом виконання вимог ст. 12.3 ПДР Україно. В заданій дорожній обстановці при вказаному в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних, можливість запобігати зіткненню від дій водія автомобіля Nissan Qashqai ОСОБА_3 з технічної точки зору не залежала.
В ситуації, яка склалася. поліп автомобіля Audi А4 ОСОБА_4 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля марки Audi А4 до смуги руху автомобіля Nissan Qashqai тобто виконання вимог п. 12.3 ПДР України.
5) в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля "ГАЗ-3302" ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до копії документів з медичної картки стаціонарного хворого № 1361 від 02.05.2022-23.05.2022 КНП «Літинська ЦРЛ», ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку», де також отримувала обстеження та медикаментозне лікування (а.с. 48-49).
Вартість придбаних медикаментів, у відповідності до листка лікарських призначень та додаткових призначень лікуючого лікаря, складає 4 006, 00 грн. (а.с. 50)
Відповідно до висновку експерта за №313/415 судово-медичної експертизи від 25.05-25.07.2022 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта та за ступенем тяжкості належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 51-52).
На підтвердження заявлених позовних вимог стороною позивача надано квитанції щодо підтвердження витрат на лікування (а.с. 50).
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належать, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України "Про страхування"). Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Відповідно до ст. 12, 36.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 23.1 статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до пунктів 24.1, 24.2 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, проте обмежується страховою сумою. З матеріалів справи вбачається, те що позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, надано страховику усі необхідні документи.
Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення коштів із СГ «ТАС» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд вважає за необхідне стягнути з АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілої 4006,00 грн. матеріальної шкоди та 200,30 грн. моральної шкоди, оскільки зазначена сума підтверджена належними та допустимими доказами.
При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ОСОБА_7 надано: договір про надання професійної правничої допомоги №28.07/22-к (а.с.54), Додаток №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги № 28.07/22-к (а.с.55), квитанцію від 28.07.2022 (а.с.56), ордер (а.с.57) та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.58), детальний опис робіт наданих послуг (а.с. 84).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Вирішуючи питання про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_7 витрат на правову допомогу, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку, що зазначені у детальному описі наданих послуг суми (а.с. 84) є завищеними, оскільки сплачена ОСОБА_7 сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги, в такому випадку є необґрунтованою та явно завищеною, оскільки деякі роботи зазначені в детальному описі містять загальний характер і можуть поєднуватися в один вид надання адвокатських послуг. Таким чином, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених ним обгрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу, а саме 4000,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких підстав, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача витрати на правничу допомогу та судовий збір на користь держави.
Оскільки позивачку при звернені до суду було звільнено від сплати судового збору, відтак витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачів.
Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 141, 258-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», беручи до уваги правові положення викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), суд,
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно із Акціонерного товариства «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн. (чотири тисячі гривень) правової допомоги.
Стягнути солідарно із Акціонерного товариства «СГ «ТАС» та ОСОБА_2 1984,80 грн (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок ) у відшкодування витрат зі сплати судового збору за реквізитами:
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.