ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2022 року м. Кропивницький

справа № 398/2229/20

провадження № 22-ц/4809/135/22

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О. Л., Письменний О. А.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»;

відповідач 1 ОСОБА_1 ;

відповідач 2 ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року (суддя Авраменко О. В.),-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Обласне комунальне підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 (відповідач 1) та ОСОБА_2 (відповідач 2), про солідарне стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в загальному розмірі 6 984,32 грн за період з 01.06.2017 по 01.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 09 грудня 2014 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_1 укладено договір №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), відповідно до якого позивач надав послуги відповідачам з централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . З 01 лютого 2017 року до 31 березня 2019 року нарахування розміру плати за послуги здійснювалось за показниками лічильника, а починаючи з 01 квітня 2019 року, через не проходження державної повірки, водолічильник знятий з обліку та плата за водопостачання та водовідведення розраховувалась за нормою водоспоживання, з розрахунку на 2-х осіб на місяць. Відповідачі не виконують належним чином зобов`язань з оплати отриманих послуг, в результаті чого виникла заборгованість.

З урахуванням уточнень позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 8 065,26 грн (а.с. 40-41 том 1).

Представником відповідача 2 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх безпідставними. Відповідач договору не укладала, а отже зобов`язання по оплаті за водопостачання та водовідведення у неї не виникає. Крім того, за вказаний позивачем період у квартирі вона не проживала та воду не використовувала. Зазначає, що довідка КП «Житлогосп» про кількість проживаючих осіб не може бути належним доказом, оскільки дане підприємство не наділено повноваженнями на збір, використання та розповсюдження інформації щодо місця проживання фізичних осіб. У задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі (а.с.51 том 1).

Представником відповідача 1 - адвокатом Горбуновим Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зобов`язання по оплаті за водопостачання та водовідведення у відповідача виникли на підставі укладеного з позивачем договору. Згідно з умовами договору оплата послуг здійснюється на підставі показників лічильника. За вказаний позивачем період відповідач у квартирі не проживала, послугами не користувалась. Зазначає, що довідка КП «Житлогосп» про кількість проживаючих осіб не може бути належним доказом, оскільки дане підприємство не наділено повноваженнями на збір, використання та розповсюдження інформації, щодо місця проживання фізичних осіб. Тому просить у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 55 том 1).

Представником позивача - адвокатом Стадніченко І.В. подано відповідь на відзив, де вкзано, що згідно з договором купівлі-продажу квартири від 27.01.2011 року відповідачі стали власниками квартири, за адресою: АДРЕСА_1 . З одним із співвласників ОСОБА_1 було укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення від 09.12.2014 року. Звертає увагу суду, що відповідно до законодавства України, відповідачі повинні були повідомити позивача про зміну місця проживання та реєстрації. В той же час, оскільки відповідачі є власниками квартири, зміна місця проживання не звільняє їх від обов`язку оплати комунальних послуг. Посилання відповідача 1, що вона не користувалась послугами не відповідають дійсності, оскільки до 31 березня 2019 року нарахування розміру плати за послуги здійснювалось за показниками лічильника, а починаючи з 01 квітня 2019 року, через не проходження державної повірки, водолічильник знятий з обліку. Жодних заяв чи звернень про факт не проживання будь-кого із членів сім`ї відповідачів у квартирі до позивача не надходило. Тому вказана заборгованість має бути стягнута з відповідачів у повному обсязі (а.с.68-71 том 1).

04 лютого 2021 року Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 8 065,26 грн (а.с.115-116 том 1).

Представником відповідача ОСОБА_2 подано заперечення, у якому зазначено, що уточнені позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Той факт, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 не є підставою для виникнення у неї зобов`язань перед позивачем, оскільки комунальні послуги надаються на підставі договору. Звертає увагу суду, що вона не проживає та не зареєстрована у вказаній квартирі (а.с. 130 том 1).

Представником відповідача ОСОБА_1 подано заперечення на відзив, у якому він зазначає, що уточнені позовні вимоги не визнає у повному обсязі та вважає їх безпідставними. Зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем виникло на підставі договору. Згідно з умовами договору плата за водопостачання та водовідведення здійснюється за показами лічильника. Вимоги позивача про нарахування заборгованості ґрунтуються на тому, що відповідач 1 вчасно не пройшла повірку. Безпідставність вимог полягає у тому, що позивачем взято період нарахування за загальними правилами споживання за період з 01 лютого 2017 по 01 квітня 2019 року, що є неправильним. В той же час, лічильник в квартирі відповідачів вважається не взятим на облік з 01 квітня 2019 року. Щодо користування послугами, то відповідач у квартирі не проживала та послугами не користувалась, і тому нарахування заборгованості за надані послуги з 01 квітня 2019 року є безпідставними (а.с.131 том 1).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 квітня 2021 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог від 02 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення (а.с. 162 том 1).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 4 032, 63 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 лютого 2017 року по 15 жовтня 2020 року в розмірі 4 032,63 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги судом встановлено, що відповідачами не виконано обов`язку щодо повідомлення позивача про зміну кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, а також не подано заяву про перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення, у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, тому позивачем правомірно нараховувалась плата за водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, з розрахунку на дві особи.

Щодо стягнення солідарної заборгованості, яку просив стягнути позивач, судом зазначено наступне. Квартира належить відповідачам на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному), відтак вони відповідають перед позивачем за оплату послуг водопостачання та водовідведення в межах своєї частки у праві спільної часткової власності, а не як солідарні боржники.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Просить рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2 .

Вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права щодо правовідносин, які виникли між сторонами.

Зазначає, що обставиною, яку не правильно встановив суд першої інстанції є наявність боргу у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період часу з 1 лютого 2017 року по 31 березня 2019 року, які споживались в АДРЕСА_1 .

Наявність боргу в ОСОБА_2 судом встановлена на підставі пункту 5.3.3 договору №28523, а саме у зв`язку з тим, що відповідач не повідомила позивачу про зміну місця свого проживання. При цьому судом застосовані статті 67 ЖК України, статті 332, 360, 526, 530, 610 ЦК України, ст.1, 5, 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», не застосовано ЗУ «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Неправильність встановлення зазначеної обставини судом полягає в наступному. Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 не укладала з позивачем договір про водопостачання холодної води та водовідведення №28523. У зв`язку з цим у відповідача ОСОБА_2 відсутнє зобов`язання повідомляти позивача про зміну місця свого проживання, тим більше, що облік води в квартирі здійснювався з використанням водолічильника. Через це та через те, що ОСОБА_2 не споживала послугу від позивача в період з 1 лютого 2017 року по 31 березня 2019 року, оскільки не проживала та не була зареєстрована в квартирі, суд дійшов не правильного висновку про виникнення у неї зобов`язання перед позивачем з оплати послуг з водопостачання та водовідведення.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції подана 01 жовтня 2021 року.

ОСОБА_1 апеляційна скарга подана 01 жовтня 2021 року.

Матеріали цивільної справи до суду апеляційної інстанції надійшли 12 жовтня 2021 року.

Ухвалами суду від 18 жовтня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року, - залишено без руху, з підстав, що в них зазначені.

12 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , встановлено строк для подачі відзиву.

01 грудня 2021 року закінчено підготовчі дії, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 25 січня 2022 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року з підстав, що в ній зазначені апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржниці.

Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року відзив Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Обставини, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_3 , яка їм належить на праві спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному), що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 січня 2011 року (а.с.9-10 том 1).

09 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» укладено договір №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, відповідно до якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач 1 зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах договору. На підставі зазначеного договору позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

В п.п. 9.1, 9.2 зазначеного договору встановлено, що договір діє з моменту його підписання до 31 грудня 2015 року. Договір вражається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду (а.с.11-12 том 1).

З матеріалів справи вбачається, що повірка лічильника повинна бути здійснена 26 березня 2019 року з 8:00 до 17:00 години, про що позивач повідомив відповідача 1 та запропонував надати доступ до водолічильника. Таке повідомлення отримано відповідачем ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (74-75 том 1).

Оскільки, відповідачем 1 не надано доступу до водолічильника, то позивач листом від 17 квітня 2019 року повідомив відповідача 1 про зняття зазначеного лічильника з обліку у зв`язку з не проходженням держповірки та про те, що з 01 квітня 2019 року нарахування вартості послуг буде здійснюватись згідно з нормами водоспоживання. Зазначений лист отримано ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.76-77 том 1).

Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчорегульованого засобу вимірювальної техніки №3022ТВ, лічильник води METRON, заводський №5585242, пройшов повірку 18 вересня 2020 року (а.с. 112 том 1).

Згідно п. 1.2. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , в квартирі зареєстровані та проживають 2 чоловіки (а.с.11 том 1).

З копій паспортів відповідачів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована з 23 грудня 2010 року до 12 жовтня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 12 жовтня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована з 28 серпня 2014 року до 26 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 26 квітня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.52-53,56-57 том 1).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.4-5, 9,11 том 2).

Від представника апелянта надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.13 том 2).

За положеннями статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступного.

Відповідно до Конституції України та положень частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Згідно ст.356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 360 ЦК передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном.

Тобто, за змістом даних норм співвласник будинку або квартири несе відповідальність по оплаті житлово-комунальних послуг відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення даної норми права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Заперечуючи проти позову, відповідач 2 посилалась на те, що вона не зареєстрована та не проживає в квартирі, а також не користувалась послугами водопостачання та водовідведення, договір з позивачем не укладала. Зазнаечене полягло в основу апеляційної скарги.

Статтею 13 Конституції України визначено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Тому, ОСОБА_2 , як співвласник квартири АДРЕСА_3 , зобов`язана утримувати належне їй майно, зокрема, здійснювати оплату комунальних послуг.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з ОКВП «Дніпро-Кіровоград», апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Судом першої інстанції правильно встановлено наявність підстав про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України, наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

За статтею 1 цього Закону України споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - це індивідуальний або колективний споживач.

Згідно до п. 6 ст. 1 цього Закону України індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Таким чином, в розумінні вказаного Закону, під терміном «споживач житлово-комунальних послуг» мається на увазі не лише особа, яка фактично користується житлово-комунальними послугами, а ще і власник, який володіє нерухомим майном, до якого підключені та надаються такі послуги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем (ст. ст. 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

За змістом ст. ст. 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Відповідно до п. 1.2. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 , в квартирі зареєстровані та проживають два чоловіки (а.с.11-12 том 1).

З копій паспортів відповідачів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 була зареєстрована з 23 грудня 2010 року до 12 жовтня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 12 жовтня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована з 28 серпня 2014 року до 26 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 26 квітня 2016 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до п. 5.3.3. договору №28523 про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Споживач, якому нараховується плата за послуги згідно квартирних (будинкових) засобів обліку води, при виїзді з міста на тривалий час або зміні місця проживання тощо - письмово повідомляє виконавця з зазначенням терміну відсутності або письмово звертається з заявою про опломбування запірних вентилів (п. 10.2 договору).

Згідно з п. 10.4 договору перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення в разі: відсутності споживача або членів його родини в зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, проходженням військової служби, відбуванням покарання здійснюється на підставі підтверджуючих довідок.

В той же час, відповідачі до позивача з відповідною заявою щодо зміни кількості зареєстрованих та проживаючих у квартирі осіб не зверталися, подавши заяву про опломбування крану лише у вересні 2020 року, що підтверджується копією акту №000216413 від 15.10.2020 про позачергове обслуговування/взяття на облік приладу обліку води (з опломбуванням), відповідно до якого здійснено монтаж/опломбування засобу вимірювальної техніки - кран, у ванній, 15 жовтня 2020 року, номер пломби 33174791.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 01 квітня 2019 року показники лічильника становили 837 куб. м., що не оспорюється відповідачами. При цьому, з копії свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №3022ТВ, лічильник води METRON, заводський №5585242, вбачається, що станом на 18 вересня 2020 року, показники водолічильника складають 900 куб. м. Зазначене в сукупності свідчить, що в період з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року відповідачі користувалися послугами водопостачання та водовідведення, однак такі показники лічильника не можуть бути взяті при розрахунку розміру плати за водопостачання та водовідведення, оскільки відповідачами до 31 березня 2019 року не проведено обов`язкову періодичну повірку лічильника та не надано доказів, які містять дані про те, ким та коли знято пломбу з водолічильнака для проведення його повірки у вересні 2020 року та які показники мав лічильник на момент його зняття для повірки.

Звернень щодо здійснення перерахунку в зв`язку з непроживанням за адресою: АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 до ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не надходило.

Оскільки апелянтом не виконано свій обов`язок щодо повідомлення позивача про зміну кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, а також не подано заяву про перерахунок плати за надані послуги водопостачання та водовідведення у зв`язку зі зміною кількості зареєстрованих та проживаючих осіб у квартирі, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховувалась плата за водопостачання та водовідведення за період з 01 квітня 2019 року по 15 жовтня 2020 року за нормами споживання, встановленими органами місцевого самоврядування, з розрахунку на дві особи.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17-ц та від 25.06.2020 у справі 520/16591/16-ц, відповідно до якої не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, так само як і факт відсутності реєстрації особи в квартирі не звільняє її, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції дотримався загальних вимог процесуального права, закріплених у ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76 89, 263265 ЦПК України, врахував всі обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції відповідає вимогам законності, обґрунтованості та справедливості та відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2021 року року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О. Л. Дуковський

О. А. Письменний