КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО, Фонд), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ФГВФО, яка полягає у вжитті до власника істотної участі в ПАТ КБ «Промекономбанк» своєчасних, вичерпних та ефективних заходів спрямованих на запобігання виведення активів та коштів вкладників ПАТ КБ «Промекономбанк» та відшкодування збитків кредиторам,

зобов`язати відповідача вчинити дії до подання позовів до власника істотної участі ПАТ КБ «Промекономбанк»;

стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 1 126 920,15 грн

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 був вкладником, а наразі є кредитором ПАТ «Промекономбанк» на суму 1 126 920,15 грн, кредиторські вимоги на сьогодні залишаються незадоволеними. У вересні 2019 року банк офіційно виведений з фінансового ринку та внесений до відповідного реєстру, при цьому, сума збитків перед кредиторами не відшкодована. На думку позивача, саме через бездіяльність відповідача не відбулось погашення кредиторських вимог. Зазначив, що фонд має право витребувати в банка інформацію про його діяльність, пояснення з окремих питань, будь-які документи для здійснення перевірок виконання інших функцій, передбачених законом. Відповідач мав змогу реально оцінювати всі ризики та загрози пов`язані з проведенням банком певних фінансових операцій із коштами вкладників та своєчасно реагувати на явні порушення, проте дієвих заходів для збереження активів на повернення коштів вкладників, відшкодування завданих збитків вжито не було.

Всупереч статей 10, 15, 18, 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» банком, як надавачем банківських послуг, були створені оманливі умови для розміщення депозитів шляхом підтвердження процентних ставок за вкладами, які були значно вищими ніж середні по банківській системі на підставі додаткових угод до договорів, які не підпадали під щоденний фінансовий моніторинг, фактично приховувались, оскільки не обліковувались у щоденних звітах. Між тим, відповідачеві було достеменно відомо про фінансові порушення в банківській установі ще задовго до початку ліквідаційного процесу, втім своєчасних та належних заходів по збереженню активів банку, коштів вкладників, їх відшкодуванню та поверненню вжито не було.

Положеннями ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладу фізичних осіб» Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертаються до пов`язаної з банком особи дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди та/або пов`язані з банком особа, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди завданої банку.

З відомостей про структуру власності ПАТ КБ «Промекономбанк» вбачається, що власником істотної частки в банку є ПАТ «Суприм-К». Таким чином, враховуючи період тривалості ліквідаційної процедури, відповідач мав всі об`єктивні можливості забезпечити як найефективніше її проведення, у тому числі шляхом відшкодування збитків за рахунок власника істотної частки в банку. Відповідальність відповідача виникла на підставі норми ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладу фізичних осіб», коли Фонд взяв на себе зобов`язання відповідно до укладеного правочину від 18.09.2014 на отримання коштів за вкладами після реалізації майна (активів банку, спрямованих на задоволення вимог кредиторів у відповідній черговості, маючи згідно з компетенцією всі необхідні можливості їх виконання. Посилаючись на недостатність майна (активів) банку необхідних на покриття вимог кредиторів, відповідач не вжив своєчасних та ефективних заходів, визначених законодавством щодо його відшкодування, реалізації та повернення незаконно виведених коштів вкладників, у тому числі за рахунок власників істотної частки у банку, а отже як боржник повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем в силу вимог цивільного законодавства (а.с. 1-5зв.).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.06.2022 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ФГВФО про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів відмовлено (а.с. 117-125).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів впливу до власника істотної участі банку ПАТ «Суприм-К» є непереконливими, суперечать чинному законодавству.

Також не надана юридична оцінка тим обставинам, що фактично збитки нанесені банку - ПАТ КБ «Промекономбанк» у процесі ліквідаційної процедури залишаються невідшкодованими за рахунок винних осіб (а.с. 127-130).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був вкладником ПАТ КБ «Промекономбанк» відповідно до договорів строкового банківського вкладу: № 88.2013КФ/З від 28.03.2013, № 209-2013КФ/З від 01.08.2013, № 308-2013КФ/З від 02.12.2013, № 267-2013КФ/З від 10.10.2013; № 182-2013КФ/З від 10.07.2013; № 287-2013 КФ/З від 01.11.2013; № 234-2013КФ/З від 02.09.2013; № 19-2014 КФ/З від 18.03.2014, № 106-2013КФ/З від 11.04.2013.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пункт 8 розділу X Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлює, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Згідно зі п. 1 ч. 5, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За приписами ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.

Отже, після запровадження Фондом тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Вказане стверджується і правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 20.01.2015 у справі № 6-2001цс15.

Схожі висновки підтверджені в постановах Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 362/7975/15-ц (провадження № 61-8798св18), від 29.08.2018 у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-254цс18), від 22.08.2018 у справі № 559/1777/15-ц (провадження № 14-263цс18), від 13.03.2018 у справі № 910/23398/16 (провадження № 12-20гс18), від 25.01.2018 у справі № 711/2644/16-ц (провадження № 61-505св17).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що інший підхід до задоволення вимог окремих кредиторів, у тому числі вкладників, може негативно вплинути на принцип конкурсу кредиторів, на якому ґрунтується процесуальний механізм інституту неспроможності.

Висновки ВП ВС у постанові від 25.01.2022 у справі № 761/16124/15-ц (провадження № 14- 184 цс 20).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 21.05.2014 № 296 «Про віднесення ПАТ «КБ «Промекономбнак» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією гарантування вкладів фізичних осіб 21.05.2014 прийнято рішення № 35 про запровадження з 22.05.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ КМ «Промекономбанк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.09.2014 № 552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 08.09.2014 № 86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ ««Промекономбанк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» Волощука І.Г. строком на 1 рік з 08.09.2014 по 08.09.2015 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1084 від 16.04.2018 про заміну уповноваженої особи Фонду. Відповідно до зазначеного рішення повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Промекономбанк» визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 у тому числі з підписанням всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Костенку І.І. на строк з 20.04.2018 до 07.09.2018 включно.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 13.06.2019 № 1509 (з урахуванням змін внесених рішенням виконавчої дирекції ФГВФО № 1674 від 04.07.2019) відкликано з 18.06.2019 повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Промекономбанк», делеговані Костенку І.І. рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 16.04.2018 № 1084 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк»» та продовжені рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.08.2018 № 2150 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Промекономбанк» та делегування повноважень ліквідатора».

18.11.2019 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 6002536 про державну реєстрацію припинення ПАТ «КБ «Промекономбанк» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

Таким чином, повноваження ФГВФО як ліквідатора ПАТ «Промекономбанк» припинено.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем не доведено протиправну бездіяльність Фонду, а саме, невжиття до власника істотної участі в ПАТ КБ «Промекономбанк» своєчасних, вичерпних та ефективних заходів, спрямованих на запобігання виведення активів та коштів вкладників ПАТ КБ «Промекономбанк» та відшкодування збитків кредиторам.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів.

Окрім зазначеного, слід звернути увагу на те, що 10.10.2019 Фондом було повідомлено позивача про те, що відповідно до постанови Правління НБУ від 05.09.2014 № 552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 08.09.2014 № 86 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Промекономбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Промекономбанк».

Процедура ліквідації ПАТ «КБ «Промекономбанк» була запроваджена у 08.09.2014, тобто, майже через півроку після початку антитерористичної операції (АТО), що проводилась в Україні на території Донецької та Луганської областей (нині - ООС).

Головний офіс ПАТ «КБ «Промекономбанк» знаходиться в Донецькій області (м. Донецьк), яка є тимчасово непідконтрольною (окупованою) територією, згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженим Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 № 1085-р.

Як наслідок, наведені обставини значно ускладнюють процеси як щодо повного та всебічного встановлення переліку пов`язаних осіб і обставин заподіяння шкоди, так і щодо збору всіх необхідних доказів.

Додатково необхідно зазначити, що Фондом з метою підготовки вимог та позовів в порядку ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», спрямовувався запит до Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк» Славкіної М.А. за вих. № 27-2820/18 від 07.02.2018 щодо надання інформації та документів, зокрема щодо надання інформації (документів) та аналітичну записку, щодо переліку пов`язаних з банком осіб дії або бездіяльність яких призвели до шкоди.

Таким чином, наведені факти, повністю спростовують твердження позивача, що Фонд не виконав законодавчо передбачених дій, зокрема ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на вищевикладене, при зазначених конкретних обставинах у цій справі, нерелевантною є практика Верховного Суду, на яку посилається позивач у позові, зокрема висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі від 23.07.2021 № 826/17810/18 у справі за його позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта банк» Кадирова В.В., Фонду ФГВФО, якою залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019, якими визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта банк» Кадирова В. В. та ФГВФО щодо вжиття заходів впливу до власників істотної участі та посадових осіб ПАТ «Дельта Банк». Зобов`язано Уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Дельта банк» Кадирова В.В. та ФГВФО вчинити дії щодо подання позовів до власників істотної участі та посадових осіб ПАТ «Дельта Банк», оскільки фактичні обставини у цій справі інші. У зазначеній постанові були встановлені обставини про те, що процедура ліквідації ПАТ «Дельта Банк» тривала понад 5 років та не була завершеною, і на момент подання позивачем позову до суду відповідачами не вчинялись будь-які заходи впливу до власників істотної участі та посадових осіб ПАТ «Дельта банк», тому було визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію указаного банку, у той час, коли у цій справі, як зазначено у позові та встановлено судом, банк було ліквідовано у 2019 році, задовго до пред`явлення позивачем цього позову, а Фондом у процесі ліквідаційної процедури вчинялись передбачені законом указані заходи.

Разом із тим, як встановлено судом, Фонд здійснював заходи щодо виведення неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Промекономбанк» з ринку відповідно до порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Уповноваженою особою Фонду було подано 14 заяв про вчинення кримінального правопорушення на загальну суму 781,1 млн грн, з яких 4 заяви на суму 713,1 млн грн щодо посадових осіб банку за доведення до банкрутства та розкрадання коштів.

Таким чином, нормами діючого законодавства визначено право Фонду, а не обов`язок, звертатися до осіб, які відповідно до законодавства несуть відповідальність за шкоду (збитки), завдану банку, зазначених у частинах 5, 10 статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з вимогами та позовами про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної банку, у разі наявності вимог кредиторів, зазначених у пунктах 1-8 цієї частини, крім вимог за субординованим боргом та вимог кредиторів, які є пов`язаними з банком особами.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені судом обставини не свідчать про бездіяльність Фонду у процесі ліквідації указаного банку, і, як наслідок, вимоги позивача про бездіяльність Фонду та про зобов`язання Фонду пред`являти відповідні позови не узгоджуються з вимогами закону про те, що пред`явлення позовів Фондом є правом, а не його обов`язком, та встановленими судом обставинами про те, що Фонд здійснював заходи щодо виведення неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Промекономбанк» з ринку відповідно до порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і цим обставинам була надана відповідна юридична оцінка про необґрунтованість доводів позивача щодо бездіяльності Фонду у період ліквідаційної процедури банку і після її завершення. Також позивач не надав та не послався на наявність доказів про те, що у встановленому законом порядку була встановлена така бездіяльність Фонду у порядку адміністративного судочинства.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що дії відповідача відповідають закону, а тому вимоги позивача про визнання дій протиправними не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги про зобов`язання вчинити дії є похідними від вимог про визнання дій протиправними, а протиправності в діях відповідача не встановлено, то і правові підстави для задоволення вимог в цій частині відсутні.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази неправомірних дій власника істотної участі банку ПАТ «Суприм-К», а також відсутні докази, які б вказували на те, що могло б бути підставою для пред`явлення відповідного позову, в порядку ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Виходячи зі встановлених обставин справи, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції також правильно встановлено, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону. Позовні вимоги позивача про стягнення коштів у порядку ст. 625 ЦК України є безпідставними, оскільки порядок заявлення кредитором вимог, регулюється спеціальним законом, позивач, будучи вкладником банку, та Фонд в жодні договірні відносини не вступали, і між цими сторонами, позивачем та Фондом, не виникли грошові зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про відмову задоволенні позову. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 02 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома