КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/7709/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Гайдаєнко В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» - адвоката Титаренка Тараса Анатолійовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року в складі судді Хоменко В. С.,

встановив:

12.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» ( далі - ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС»), в якому з урахуванням заяви від 12.10.2021 про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з січня по грудень 2020 року в сумі 76 606 грн 43 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку з січня по жовтень 2021 року в сумі 63 838 грн 69 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 01.10.2016 вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах на посаді головного бухгалтера. Починаючи з січня 2020 року відповідачем не здійснювалась виплата їй заробітної плати. Загальна сума заборгованості по заробітній платі за період з січня по грудень 2020 року становить 76 606 грн 43коп.

31.12.2020 вона звільнилась з роботи за угодою сторін, ч. 1 ст.36 КЗпП України.

Оскільки при звільненні їй не було виплачено заборгованість по заробітній платі, просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 76 606 грн 43 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з січня по жовтень 2021 року в сумі 63 838 грн 69 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати в розмірі 76 606 грн 43 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 41 523 грн 04 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У травні 2022 року представник ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» - адвокат Титаренко Т. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі. Стягнути з позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах з відповідачем на посаді головного бухгалтера з 01.10.2016 по 31.12.2020. Заробітна плата їй виплачувалась щомісячно та в повному обсязі.

Відповідно до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виплата грошових коштів позивачу нараховувалась щомісячно.

Згідно доповідної бухгалтера ОСОБА_2 , 24.12.2020 нею було виявлено, що у відомостях на виплату готівки за січень-грудень 2020 року відсутня частина підписів працівників ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» про отримання готівки. В цей період заробітну плату працівникам видавала позивач. В подальшому працівники, чиї підписи були відсутні, проставили їх на відомостях. Вказана обставина підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які суд першої інстанції не досліджував та яким не надано оцінки в оскаржуваному рішенні.

Крім цього, позивач в день звільнення не подавала звернення з проханням виплатити заробітну плату ні особисто, ні засобами поштового зв`язку. Квитанція, яка додана позивачем, у пошуку на офіційному сайті Укрпошти не зареєстрована.

Відзив на апеляційну скаргу, поданий позивачем на електронну адресу суду, не містить підпису особи, яка його подала, та не скріплене електронним цифровим підписом, тому не може бути прийняте апеляційним судом та прирівнюється до неподаного з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до пунктів 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

В судовому засіданні представник ТОВ "МАКСИМА КЛІНІНГ СЕРВІС" - адвокат Титаренко Т. А. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» з 01.10.2016 по 31.12.2020.

Наказом директора ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» №3-к від 31.12.2020 ОСОБА_1 , головного бухгалтера, на підставі заяви від 18.12.2020 звільнено з займаної посади за угодою сторін ( п.1 ст. 36 КЗпП України) з 31.12.2020 (а.с. 64).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні відповідачу не було виплачено заробітну плату за період з січня 2020 року по грудень 2020 року в розмірі 76 606,14 грн. У відомостях на виплату заробітної плати відсутні підписи ОСОБА_1 про отримання заробітної плати. Факт здачі податкової звітності за 2020 рік не є належним доказом на підтвердження вказаної обставини. Доказів того, що позивачка, крім обов`язків головного бухгалтера, виконувала й обов`язки касира та отримувала грошові кошти у банку на видачу заробітної плати працівникам відповідачем не надано. Копії відомостей про отримання заробітної плати, які були надані позивачем, не містять підписів багатьох співробітників. У відомостях, наданих відповідачем, з`явилися усі підписи, крім підпису позивача, що на думку суду першої інстанції свідчить про несвоєчасність здійснення виплат заробітної плати на підприємстві. Встановлені судом обставини підтверджує і заява позивача від 30.12.2020 з проханням погасити заборгованість по заробітній платі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 30 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148 від 29.12.2017, виплати , пов`язані з оплатою праці, проводяться касиром установи/підприємства за видатковими касовими ордерами, складеними на кожного одержувача чи за видатковими відомостями.

Дозвільний напис про видачу готівки за підписами керівника і головного бухгалтера або осіб, уповноважених керівником, робиться на титульній сторінці видаткової відомості із зазначенням строків видачі готівки і суми (гривень - словами, копійок - цифрами).

Відповідно до пункту 31 цього Положення касир зобов`язаний після закінчення встановлених строків виплат, пов`язаних з оплатою праці за видатковими відомостями:

1) у видатковій відомості проти прізвища осіб, яким не здійснено виплату, поставити відбиток штампа або зробити напис "Депоновано";

2) скласти реєстр депонованих сум;

3) у кінці видаткової відомості зазначити фактично виплачену суму та недоодержану суму виплат, яка підлягає депонуванню, звірити ці суми із загальним підсумком за видатковою відомістю і засвідчити напис своїм підписом. Якщо готівка видавалася не касиром, а іншою особою, то на відомості додатково робиться напис "Готівку за відомістю видав (підпис)";

4) здійснити запис у касовій книзі згідно з виписаним бухгалтерією видатковим касовим ордером на фактично видану суму за видатковою відомістю.

Бухгалтер здійснює перевірку записів, зроблених касирами у видаткових відомостях та здійснює підрахунок виданих і депонованих за ними сум. Депоновані суми, що підлягають здаванню в банк, оформляються шляхом складання одного загального видаткового касового ордера.

Відповідно до п. 34 цього Положення, касові ордери або видаткові відомості після їх одержання або видачі за ними готівки підписуються касиром, а на доданих до них документах проставляється відбиток штампа або напис "Оплачено" із зазначенням дати (число, місяць, рік).

Наявні в матеріалах справи відомості на виплату готівки за період з січня 2020 року по грудень 2020 року не містять прізвища особи, якою здійснювалися такі виплати.

Вказані відомості також не містять підпису ОСОБА_1 про отримання готівкових коштів з зазначенням дати (число, місяць, рік).

Відповідачем також не надано суду доказів, що обов`язок по виплаті заробітної плати в спірний період було покладено саме на ОСОБА_1 .

Письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про те, що вони отримували заробітну плату за період з січня по грудень 2020 року не ставлячи при цьому свій підпис, оскільки ОСОБА_1 при видачі заробітної плати не видавала відомість на видачу готівки, не можуть вважитись належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_1 заробітної плати.

Клопотань про допит вказаних осіб, а також осіб, які отримали заробітну плату та проставили свій підпис у відомостях, які були надані позивачем, в якості свідків на підтверджень обставин видачі заробітної плати у відповідача по справі заявлено не було.

Не є належними доказами, на підставі яких можливо встановити наявність обставини, що підтверджують заперечення відповідача, також податкові розрахунки ТОВ "МАКСИМА КЛІНІНГ СЕРВІС" сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утримуваного з них податку, звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Сплата відповідачем податків та зборів може свідчити лише про нарахування належних позивачу грошових сум та не є підтвердженням їх фактичної виплати.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано належних та достатніх доказів, які б у своїй сукупності свідчили про відсутність заборгованості по заробітній платі та проведення з позивачем в день звільнення повного розрахунку.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не подавала 30.12.2020 заяву з проханням виплатити заборгованість по заробітній платі, спростовуються квитанцією Укрпошти від 30.12.2020, відповідно до якої ТОВ "МАКСИМА КЛІНІНГ СЕРВІС " 30.12.2020 було надіслано рекомендований лист, номер поштового відправлення 288. При цьому відповідачем помилково здійснювався пошук на офіційному сайті Укрпошти по номеру 55, який не є номером поштового відправлення.

Доказів того, що відповідно до вказаного рекомендованого відправлення відповідачем було отримано іншу кореспонденцію, а не заяву позивача про виплату заборгованості по заробітній платі, або вказане відправлення було повернуто відправнику без вручення суду надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» - адвоката Титаренка Тараса Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, зазначених в п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 липня 2022 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук