Справа № 157/67/22
Провадження №2/157/146/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 квітня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Вавдіюк Т.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Бельського І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом, в якому просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти останню з реєстраційного обліку за місцем реєстрації у цьому будинку. В обґрунтування вимог зазначає, що його син ОСОБА_3 5 вересня 2010 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу останні стали проживати у житловому будинку за зазначеною адресою, власником якого є він. Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 5 червня 2020 році шлюб між його сином та відповідачкою розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка переїхала проживати у будинок своєї матері ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, більше року вона не проживає у його будинку, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей у його будинку немає, і взагалі цим житлом не цікавиться. Перешкод у користуванні будинком ні він, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили. Реєстрація відповідачки у його будинку підтверджується записом у будинковій книзі, така реєстрація за вищезазначених обставин порушує його право на вільне розпорядження і користування майном, він позбавлений можливості оформити субсидію. ОСОБА_2 втратила право користування зазначеним житловим приміщенням, оскільки понад один рік без поважної причини у ньому не проживає.

Ухвалою судді від 21 січня 2022 року у справі відкрито провадження та постановлено розглядати її у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року у справі закрито підготовче судове засідання і призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат - Бельський І.В. позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві підстав та просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена по телефону, що підтверджується телефонограмою, причину неявки суду жодним чином не повідомила, відзиву на позов не подала.

За таких обставин та з огляду на те, що позивач не заперечив проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 27 квітня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами загального позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідка, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Норми статті 405 ЦК України застосовуються до членів сім`ї, за якими зберігається право користування житловим приміщенням, але яке не належить їм на праві власності.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача ОСОБА_1 , тобто колишньою дружиною сина останнього - ОСОБА_3 (а.с. 6-7).

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 5 червня 2020 року, яке набрало законної сили 7 серпня 2020 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається з копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до копії будинкової книги зареєстрованих у житловому будинку осіб, у житловому будинку по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , зареєстрована, зокрема, ОСОБА_2 з 23 березня 2011 року (а.с. 8, 9).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після одруження спочатку проживали однією сім`єю у батька останнього - ОСОБА_1 , а згодом відповідачка добровільно виїхала проживати до своєї матері, коли саме остання виїхала, він не знає, однак йому точно відомо, що не проживає вона у житловому будинку позивача вже більше одного року.

З урахуванням вищезазначених обставин та беручи до уваги, що відповідачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження поважності причин її відсутності у спірному житлі понад один рік, суд дійшов висновку, що остання втратила право користування цим житловим приміщенням, у зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги належить задовольнити.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05 листопада 2021 року, який набрав чинності 01 грудня 2021 року, встановлено, що зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Згідно з пунктом 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом.

З урахуванням зазначених положень законодавства, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зняття відповідачки з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки наявність судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке набрало законної сили, і є підставою для внесення змін до відповідного реєстру щодо зняття особи з реєстрації за відповідним місцем проживання.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76-81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку за місцем реєстрації, - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області, за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення - 29 квітня 2022 року.

Головуючий: О. В. Антонюк