Провадження № 2/947/2206/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд збільшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 гривень, визначених рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року у справі №520/6647/16ц, до 4000 гривень щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розмір аліментів визначених рішенням суду повинен бути збільшеним враховуючи що фінансові витрати на неповнолітню дитину більш ніж на малолітню, якаю дитина була під час винесення рішення, а крім того відповідач за вказаний період отримав у власність квартиру, що свідчить про поліпшення його матеріального становища.

Надавши відзив на позов відповідач заперечував проти задоволення позову обґрунтовуючи свої заперечення тим, що з моменту початку воєнного стану у державі його матеріальне становище навпаки погіршилось, а крім того відсутності поліпшення матеріального стану , будь яки витрати на розвиток здібностей дитини , які не були погоджені із батьком, не є підставою для збільшення розміру аліментів, так як такі витрати є додатковими, і само по собі збільшення регламентованого державою розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не може бути підставою для збільшення розміру аліментів а у випадку невідповідності стягнутого розміру встановленому мінімуму є підставою для звернення до виконавчої служби для здійснення індексації.

Як встановлено судом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після розлучення яких, ( на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.07.2016 року у справі №520/1150/16ц, яке набрало законної сили 05.08.2016 року ( а/с 8) ) залишився проживати з матір`ю.

На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.09.2016 року у справі №520/6647/16ц, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , стягнуті аліменти у розмірі 2000 гривень ( а/с 9).

Згідно договору дарування від 20.08.2020 року ОСОБА_2 отримав у власність квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої була оцінена сторонами договору у розмірі 611 550,00 грн. (а/с 63).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 01.10.2022 року за ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів ( а/с 68).

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правовідносини пов`язані із стягненням аліментів врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Вимоги статей 12, 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У даному випадку судом враховується що з моменту винесення рішення суду 15.09.2016 року, дитина якої на той момент було менш ніж два роки досягла семирічного віку, а тому існують переконливі доводи того що розмір матеріальних витрат на дитину збільшується.

Так державою, при встановленні розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку визначена чітка градація дітей до шести років ( малолітніх ) та дітей з 6 до 18 років ( неповнолітніх ) з якою пов`язано збільшення розміру прожиткового мінімуму.

Крім того , наявність у власності відповідача нового об`єкту нерухомості свідчить про зміну його матеріального стану у напрямок поліпшення.

Жодних доказів які б свідчили, навпаки, про погіршення матеріального стану відповідача, на яке він посилається у своєму відзиві, не підтверджено належними та допустимими доказами. Війна внаслідок агресії російської федерації та введення у країні воєнного стану є загальновідомими обставинами, але саме вплив на матеріальний стан відповідача при цьому є лише припущеннями, на яких, у відповідності до вимог ч.6 ст. 81 ЦПК України, не можуть ґрунтуватися доказування.

Таким чином суд прийшов до висновку що позовні вимоги про необхідність збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

При визначення розміру збільшеного розміру аліментів суд виходить з наступного.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( другий абзац ч.2 ст. 182 СК України )

Прожитковий мінімум це показник, який використовується у розрахунках різних соціальних виплат, наприклад пенсій, допомоги по безробіттю, аліментів. Одночасно це вартісна оцінка споживчого кошика, що містить мінімальні набори продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для збереження здоров`я людини і забезпечення їі життєдіяльності. Чільні положення, що визначають порядок формування споживчого кошика і використання прожиткового мінімуму, встановлені Законом України "Про прожитковий мінімум" № 966-XIV від 15.07.1999.

Відповідно до Закону України « Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років, на момент винесення рішення встановлений у розмірі 2744 гривні, що на думку суду , відповідає критеріям законності та розумності , при визначенні розміру аліментів у даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту набрання рішення законної сили і до повноліття дитини, у твердий грошовій сумі у розмірі який відповідає прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку та який на день винесення рішення складає 2744 ( дві тисячі сімсот сорок чотири ) гривні 00 копійок.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 14.11.2022.

Суддя Луняченко В. О.