Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка» про стягнення заборгованості по орендній платі за умовами договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка» про стягнення заборгованості по орендній платі за умовами договору оренди землі.

Позивач посилається на те, що йому належать на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва дві земельні ділянки площею 6,450 га кожна, що розташовані на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Вищевказані земельну ділянки позивач, згідно договорів оренди укладених 29 серпня 2002 року та зареєстрованих 10.12.2009 року Магдалинівським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» передав в оренду строком на 10 років ТОВ СП «Дудківка».

Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі:

- Натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи;

- Відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.

Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.

Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обов`язкового погодження сторонами.

Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством.

Але Орендар не виконує взяті на себе зобов`язання по виплаті орендної плати. Сторонами в Договорі погоджено три види орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову. Орендар не виплачує погоджений договором оренди грошовий еквівалент від вартості земельної ділянки, який має становити згідно Указу Президента України №725 від 19.08.2008 року, мінімальна орендна плата становить 3 % від нормативно грошової оцінки. За період дії договорів, незважаючи на збільшення вартості землі, інфляцію, орендна плата закладена в договорі у 2002 році, виплачується без змін, що неприпустимо.

10 квітня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату грошового еквівалента за 2017, 2018 та 2019 роки, на що отримав відмову у його проханні.

Відповідно умов договору передбачена індексація орендної плати, враховуючи невиплачену за кожен календарний рік.

Рівень інфляції 2017 рік - 13,7 %, 2018 рік - 9,8 %, 2019 рік - 4,1 %.

Вартість однієї земельної ділянки за 2017 рік становить 316 462 грн. 58 коп., за 2018 рік - 316 462 грн. 58 коп., за 2019 рік-283 814 грн. 25 коп.

П. 2.2 договору оренди передбачена виплата коштами (3% - згідно Указу Президента України №725 від 19.08.2008 року) від вартості земельної ділянки, та підлягає виплаті: за 2017 рік - 316 462, 58 х 3% = 9 493 грн. 87 коп.

П. 2.2 передбачена індексація орендної плати, враховуючи невиплачену заборгованість, яка за рішенням судової влади за 2015 та 2016 роки становить 17 405 грн. 44 коп.

За 2017 рік індексована виплата має становити: 9 493,87 грн. + 17 405,44 грн. + (12 923, 64 грн. - плата з однієї земельної ділянки за інформацією з ДПА) разом = 39 822 грн. 95 коп.

39 822 грн. 95 коп. підлягає індексації за 2017 рік на 13,7 % та має становити 39 822. 95 х 13,7 % = 5 455 грн.74 коп.

За 2017 рік заборгованість становить 9 493 грн. 87 коп. + 5 455 грн. 74 коп. = 14 949 грн. 61 коп.

За 2018 рік заборгованість становить: вартість земельної ділянки: 316 462 грн. 58 коп. х 3% = 9 493 грн. 87 коп. Підлягає індексації на 9,8%.

9 493,87 грн. + ( 16 208, 49 грн. інформація з ДПА за 1 пай) + 14 949,61 грн. - невиплачені за 2017 рік, разом для індексації на 9,8 % = 40 651 грн. 97 коп. х 9.8 % = 3 983 грн. 89 коп. До сплати за 2018 рік має бути 9 493.87 грн. + 3 983.85 грн. = 13 477.76 грн.

За 2019 рік заборгованість становить: вартість земельної ділянки 283 814 грн. 25 коп. х 3% = 8 514 грн. 42 коп. Підлягає індексації на рівень інфляції в 2019 році на 4,1%.

8 514, 42 грн. + 13 474, 78 грн. невиплачені за 2018 рік + (14 512, 98 грн. - інформація 1 паю з ДПА) = 36 502, 18 х4,1 % = 1 496, 58 грн. До виплати за 2019 рік 8 514. 42 грн. + 1 496.58 грн. = 10 011 грн.

Разом за 3 роки заборгованість становить: 2017 рік - 14 949 грн. 61 коп. + 2018 рік - 13 477 грн. 76 коп. + 2019 рік - 10 011 грн., а разом = 38 438 грн. 37 коп. за одну земельну ділянку.

В позові визначені дві ідентичні земельні ділянки, які належать позивачу ОСОБА_1 . Тож заборгованість: 38 438 грн. 37 коп. х 2 = 76 876 грн. 74 коп.

28 грудня 2020 року Верховним судом винесена постанову по справі № 179/126/18 та 04 березня 2021 року по справі №179/127/18 про аналогічний позов про повернення заборгованості ОСОБА_1 за 2015 та 2016 роки. Суд зобов`язав відповідача сплатити заборгованість в розмірі по 17 405, 44 грн. Вказана сума була невчасно отримана за рішенням суду через п`ять років.

П. 3.2.11 договору передбачена пеня в розмірі 0,02 % від невиплаченої суми за кожен прострочений день та підлягає стягненню в розмірі 12 528 грн. А саме: 34 810 х 0.02% = 6 962 грн. : 100% = 6 грн. 96 коп. в день, а отримано через 1 800 днів, тож 1 800 х 6.96 = 12 528 грн. Таким чином, разом заборгованість по орендній платі підлягає стягненню в розмірі 76 876 грн. 74 коп. + 12 528 грн., що складає 89 404 грн. 74 коп.

Позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди на суму 20 000 грн.

Таким чином, позивач вважає, що його права як орендодавця порушені, тому звертається до суду із вимогами щодо стягнення несплаченої орендної плати та моральної шкоди.

28 березня 2022 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, де зазначається, що відповідач заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за 2017 та 2018 роки та пені. Загальна сума заборгованості по виплаті орендної плати за 2019 рік становить 9 297 грн. 67 коп. Враховуючи, що позивач виплатив заборгованість в натуральній формі в більшому розмірі на суму 3 603,20 грн., у зв`язку із чим позивач вважає, що заборгованість по орендній платі за 2019 рік становить 14 151,04 грн. Крім того, представник відповідача заперечив проти позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Дослідивши докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Між позивачем, його дружиною ОСОБА_2 (правонаступником є позивач) та відповідачем було укладено договори оренди двох земельних ділянки площею 6,450 га кожна, які зареєстровано 10.12.2009 року відділом Держкомзему у Магдалинівському районі (а. с. 8-11, 13-16).

Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі:

- натуральна - пшениця - 500 кг., фуражне зерно - 1500 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи;

- відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.

Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.

Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обов`язкового погодження сторонами.

Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Орендар за погодженням з Орендодавцем може виконати своє зобов`язання з виплати орендної плати як у грошовій так і у натуральній або у відробітковій без внесення змін до даного договору.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

В Указі Президента України від 2 лютого 2002р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» (в редакції станом на дату реєстрації договору оренди - 10.12.2009 року) встановлено плату за оренду земельних ділянок в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки.

З огляду на викладене, Указ Президента № 92/2002 має рекомендаційний характер та він є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Оскільки на день державної реєстрації договору оренди землі законодавством встановлено плату за оренду земельної ділянки в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки, суд вважає обґрунтованим право позивача щодо збільшення розміру орендної плати.

Договором оренди земельної ділянки передбачено право позивача на отримання орендної плати в грошовій формі, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості та пені за 2017-2019 роки.

При визначенні заборгованості відповідача з виплати орендної плати у період з 2017-2018 роки та пені, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із вищенаведеного вбачається, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання орендарем зобов`язань за договором, позовна давність за вимогами орендодавця про стягнення орендної плати повинна обчислюватися з моменту настання строку виплати орендної плати.

Беручи до уваги те, що позивач звернувся до суду 09.02.2022 року та вимагає виплати орендної плати за 2017-2018 роки та пені, суд вважає обґрунтованим посилання відповідача про пропуск позивачем строку давності. Оскільки ОСОБА_1 було подано позовну заяву із пропуском трирічного строку позовної давності та відповідачем заявлено про її застосування, що є підставою для відмови у позові в частині стягнення заборгованості по орендній платі з 2017 року по 2018 рік та пені. Суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо невиплаченої орендної плати за 2019 рік в розмірі 17 754,24 грн. (8 877,12 х 2), виходячи з розрахунку представника відповідача наведеному у відзиві на позовну заяву.

Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача про зменшення заборгованості по орендній платі, у зв`язку із виплатою орендної плати в натуральній формі у більшому розмірі, оскільки умовами договору не передбачено взаємозалік різних видів орендної плати та вказані умови не погоджено сторонами.

Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано доказів для підтвердження того, що йому була нанесена моральна шкода, у зв`язку із чим необхідно відмовити в цій частині у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1091 грн. 10 коп. (а. с. 1), тому витрати по справі слід стягнути з відповідача в частині задоволених вимог в розмірі 177 грн. 54 коп.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 :

-заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 17 754,24 грн. (сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 24 коп.);

-судовий збір в розмірі 177 грн. 54 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук