Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6880/22
Номер провадження 2-з/711/72/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Казидуб О.Г.

при секретарі: Зайцевій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2022 року до провадження судді Казидуб О.Г. розподілена цивільна справа № 711/6880/22 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заява мотивована тим, що вона є переможцем електронних торгів 16.08.2021 відповідно до протоколу № 550497, лот № 487465 по реалізації арештованого майна, а саме, квартири АДРЕСА_1 . Ціна продажу 1167642,08 грн. Згідно вказаного протоколу, реалізація майна відбувалася по виконанню виконавчого провадження № 36576678. Згідно загальнодоступної системи АСВП по пошуку за номером виконавчого провадження, боржником є ПАТ «Трест Київміськбут-1», виконавче провадження відкрито 14.02.2013. Відповідно до заявки на реалізацію арештованого майна ВП № 36576678 у Відділі примусового виконання рішень ДДВС МЮУ знаходиться на виконанні виконавчий лист від 09.11.2012 № 5011-47/12731-2012, виданий Господарським судом м. Києва. Відповідно до реєстру судових рішень сума до стягнення 144007783,68 грн., боржником ПАТ «Трест Київміськбут-1», стягував Київська міська рада. У процесі виконання виконавчого провадження № 36576678 ВПВР накладено арешт на все майно боржника 08.08.2014 року та 15.02.2016 накладено арешт на вищезазначену квартиру по виконавчому провадженню ВП № 32627392, що входить у зведене виконавче провадження № 32885579.

Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. при примусовому виконані виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю. № 2210 від 11.11.2020 про стягнення заборгованості з ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на користь ТОВ «Єврокон Солюшн» за договором позики на суму 20130000,00грн. в рамках виконавчого провадження № 64696506 (відкрито 02.03.2021) на підставі постанови від 10.03.2021 про реалізацію майна боржника в рахунок погашення боргу було погоджено реалізацію нерухомого майна боржника: квартира АДРЕСА_1 . Складено акт від 15.03.2021 року про проведені торги. В рамаках виконавчого провадження № 64696506 реалізація квартири АДРЕСА_1 відбулась за 194376,00грн., що підтверджується актом про проведені торги від 15.03.2021.

17 березня 2021 року Приватний виконавець Безмагорочних Микита Андрійович самостійно прийняв рішення про припинення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 , що було накладено в рамках ВП № 32627392, виданий 19.01.2016, видавник Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Відповідач Приватний виконавець Безмагорочних Микита Андрійович в порушення ЗУ «Про виконавче провадження» звернув стягнення на майно ПрАТ «Трест-Київміськбуд-1», що було під арештом у інших виконавчих провадженнях ВПВР ДДВС МЮУ, допустив порушення порядку реалізації майна майно на прилюдних торгах не продавалось. Сприяв ПрАТ «Трест-Київміськбуд-1» у невиконанні рішення суду, вчинив дії щодо недопущення звернення стягнення на майно ПрАТ «Трест-Київміськбуд-1» у рамках виконавчих проваджень, що відкриті у ВПВР ДДВС МЮУ,

Зазначає, що відповідачі зняли незаконно арешт з квартири, який був накладений Головним управлінням ДФС у м. Києві у 2018 році, зареєстрували 17.08.2021 право власності на квартиру при наявності арешту на все майно боржника, що накладений у 2016 році ВПВР ДДВС МЮУ.

Заявник вказує, що такі дії призвели до незаконного заволодіння майном, що порушило її права на придбання майна в законному порядку. Необхідність накладення арешту на спірне майно необхідне для того щоб не було зміни власника на квартиру. Зміна власника збільшить коло учасників спору та утруднить виконання рішення суду у випадку визнання торгів недійсними. Такий предмет спору як визнання недійсними результатів торгів передбачає чітко визначене коло учасників такого спору. Тому, постановлення судом рішення , при зміні власника не поновить права позивача, буде необхідність звертатись з іншим позовом.

Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Укседлекс».

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Сторно в судове засідання не викликались.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2022 до провадження судді Казидуб О.Г. розподілена цивільна справа №711/6880/22 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до змісту заяви, протягом 10 днів ОСОБА_1 має намір звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про визнання торгів від 10.03.2021 з реалізації арештованого майна недійсними, скасування постанови про реалізацію майна боржника в рахунок погашення боргу, скасування акта приватного виконавця про проведені торги.

Заявником ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Укрседлекс».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Згідно роз`яснень, даних у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду № 727/3856/18 від 06.12.2018, в Постанові Верховного суду № 754/4437/18 від 20.02.2019, в ухвалі Верховного суду № 607/10896/19 від 09 вересня 2019 року.

В судовому засіданні встановлено, що заявником не доведено необхідності накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ТОВ «Укрседлекс» та не надано доказів того, чим саме порушуються її права.

На думку суду, в разі зміни власника квартири АДРЕСА_1 ніяким чином не утруднить виконання рішення суду у випадку визнання торгів недійсними.

А тому, суд приходить до висновку до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ЗаявуОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду в 15-денний строк з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: О. Г. Казидуб