Ухвала

07 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 461/515/22

провадження № 61-12122ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 квітня 2022 року, додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про визнання незаконним та скасування наказу про зміну в організації праці,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про визнання незаконним та скасування наказу від 17 грудня 2021 року № 21/1869 про зміну в організації праці.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 27 квітня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2022 року заяву адвоката Цімури Я. В. Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Курії Львівської Архиєпархії УГКЦ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 300,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 квітня 2022 року залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції -без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2022 року задоволено частково.

Додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2022 року змінено шляхом викладення абзацу 2 резолютивної частини у такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви 3 000,00 грн».

30 листопада 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 23 березня 2022 року справу № 461/515/22 визнано малозначною.

ОСОБА_1 вказує, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків викладених у постановах Верховного Суду, зазначена справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, оскільки обмежує майнові і немайнові права та інтереси позивача.

Таке обґрунтування наявності виключних випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі не можна вважати належним, оскільки воно не містить пояснення, чому і якого саме питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, стосується касаційна скарга і які саме обставини визначають зазначену справу як таку, що має виняткове значення для ОСОБА_1 . Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права із зазначенням підстав касаційного оскарження є виконанням вимог щодо оформлення касаційної скарги відповідно до статей 389, 392 ЦПК України і не вказує на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 27 квітня 2022 року, додаткове рішення Галицького районного суду міста Львова від 16 травня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про визнання незаконним та скасування наказу про зміну в організації праці.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар