Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

3 серпня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2022 року товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (далі ТОВ «ФК«ДІНЕРО») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 23 грудня 2019 року між ТОВ «ФК«ДІНЕРО» та відповідачем було укладено договір позики AG3347761 (номер у ІТ системі L9200374) за допомогою дистанційних засобів, який складається з Спеціальних умов договору позики, Загальних умов договору позики та будь яких змін або доповнень до них.

За умовами укладеного договору ТОВ «ФК«ДІНЕРО» надало відповідачу кредит у розмірі 9500,00 грн строком до 22 січня 2020 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови укладеного договору не виконує, позивач просить стягнути з нього заборгованість, яка утворилась станом на 1 грудня 2021 року в сумі 14154,00 грн, яка складається з заборгованості 9500,00 грн за тілом кредиту, заборгованості за нарахованим штрафом 3799,05 грн та заборгованості за пенею 854,95 грн.

В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явилися. При цьому, представник позивача позовні вимоги підтримав та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року між ТОВ «ФК«ДІНЕРО» та ОСОБА_1 укладено договір позики AG3347761 (номер у ІТ системі L9200374) за допомогою дистанційних засобів, який складається з Спеціальних умов договору позики, Загальних умов договору позики та змін і доповнень до них. За умовами укладеного договору ТОВ «ФК«ДІНЕРО» надало відповідачу кредит у розмірі 9500,00 грн строком до 22 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Загальних умов договору позики у разі, якщо позичальник не погашає позику до останнього дня строку оплати позики, позичальник повинен сплатити пеню за кожен день прострочення, яка обчислюється як відсоток, зазначений у Спеціальних умовах позики, що застосовується до несплаченої в строк частини суми позики. Пеня нараховується з першого дня прострочення до дня повного погашення суми позики. Обов`язок сплатити пеню виникає на другий день прострочення виконання зобов`язання з повернення позики. Пунктом 4.5 цього ж розділу Загальних умов договору позики встановлено, що штраф сплачується позичальником за порушення строку оплати позики. Обов`язок оплати штрафу виникає на другий день після спливу оплати строку позики.

Спеціальними умовами договору позики встановлено суму позики 9500,00 грн, штраф 3799,05 грн та пеня 1,50 %.

Відповідно до платежу №185226038 на картку НОМЕР_1 перераховано кошти в розмірі 9500,00 грн, що підтверджує отримання відповідачем грошових коштів.

Відповідач підтвердив, що зазначені договір позики AG3347761 (номер у ІТ системі L9200374), Спеціальні умови договору позики, Загальні умови договору позики та зміни і доповнення до них складає договір позики, з яким він ознайомився і згоден, про що свідчить його електронний підпис. Також вказав, що ним отримано примірники вказаних документів через особистий кабінет створений ним на веб-сайті позивача (www.dinero.ua).

Окрім того, в матеріалах справи наявний доказ направлення ОСОБА_1 одноразових ідентифікаторів (паролей) та договору разом з загальними та спеціальними умовами.

Внаслідок несвоєчасного та неповного виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 1 грудня 2021 року утворилася заборгованість в сумі 14154,00 грн, яка складається з заборгованості 9500, 00 грн за тілом кредиту, заборгованості за нарахованим штрафом 3799,05 грн та заборгованості за пенею 854,95 грн.

За змістом статті 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина першастатті 627 ЦК України).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідачем доводи позивача щодо невиконання ним зобов`язань за договором не спростовані, що було його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, а тому майнові права ТОВ «ФК«ДІНЕРО» підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись статтями 526, 639, 1054 ЦК України, статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» (адреса місця знаходження: вул. Сурикова, 3 А м. Київ; адреса для листування: проспект Гагаріна, 23 м. Київ; ідентифікаційний код в ) 14154 (чотирнадцять тисяч сто п`ятдесят чотири) грн 00 коп заборгованості за договором позики та 2481,00 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя М.М. Кірічук