Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/514/22
Провадження № 2/279/659/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного провадження, цивільну справу №279/514/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області 07 жовтня 2021 р. за реєстром №451 на праві приватної власності їй належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ОСН Спілка голів ОБВК Коростенської міської ради Житомирської області від 22 грудня 2021 р. за №2224, в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

2. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, ОСОБА_2 , який є її рідним братом в вищезазначеному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, а саме з 2008 р., про що складено Акт про проживаючих осіб в житловому будинку АДРЕСА_1 від 24 грудня 2021 р. за №1888 представником ОСН Спілка голів ОБВК Коростенської міської ради Житомирської області.

Відповідач не проживає у даному житловому будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі житлом він не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням вона відповідачу не чинила.

Факт реєстрації відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію.

Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 понад один рік можуть підтвердити свідки.

Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по його утриманню житлового приміщення, а тому ОСОБА_1 , як власник житла вимушена звернутися до суду з позовною заявою, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача.

Рішенням суду просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

21.02.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась рекомендованими листами за місцем проживання та реєстрації відповідача. Одночасно про розгляд справи в спрощеному провадженні повідомлялось шляхом розміщення оголошення на веб-сайті суду.

У встановлений строк відзив на позов та будь які клопотання, пов`язані з розглядом справи не надійшли.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач порушила спір з приводу правовідносин, пов`язаних з користуванням житловим приміщенням.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Коростенською міською державною нотаріальною конторою Житомирської області 07 жовтня 2021 року за реєстром №451 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом були внесені відомості про власника житлового будинку АДРЕСА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить витяг від 07.10.2021 року номер витягу: 278519931, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 060.

З отриманої від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області слідує, що ОСОБА_2 значиться зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 . Датою реєстрації останнього у вказаному житловому приміщенні зазначено 08.02.2000 року.

З акту сусідів, складеного 24.12.2021 року, підписи яких затверджено Спілкою голів окружних будинкових комітетів, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає з 2008 року.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житловим приміщенням, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги.

Докази того, що відповідач змінив місце проживання не з власної волі та не користується житловим приміщенням з поважних причин, у справі відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України.

Так, частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З огляду на встановлені обставини, а саме тривале не проживання в житловому приміщенні відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власника майна та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року", ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 виданий 29.03.2018 року органом 1820, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспортні дані та дані про наявність РНОКПП в справі відсутні.

Суддя: О.М.Шульга