Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

08 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

розглянувши заяву представника позивача- адвоката Чернявської О.Д. про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року був задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 20 774, 00 долари США боргу та 1 304, 49 долари США річних.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 638, 35 гр. судового збору.

В липні 2022 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що на виконання вимог закону у позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи, що становить 60 000, 00 гр.

Зазначає, що її повноваження у справі було підтверджено оригіналом договору про надання правової допомоги від 22 липня 2019 року, оригіналом ордеру серії ДН №081236 від 05 серпня 2019 року, який видано на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 22 липня 2019 року, та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27 лютого 2019 року №5380.

Для підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу надала додатково наступні докази: копії додаткових угод від 01 листопада 2019 року, від 01 грудня 2019 року, від 21 липня 2020 року, від 08 серпня 2020 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 22 липня 2019 року; копії рахунку від 09 грудня 2019 № 2 та меморіального ордеру від 12 грудня 2019 року №24236153, що підтверджує його оплату; копію акту про надані послуги професійної правничої допомоги від 07 серпня 2020 року.

Враховуючи положення додаткової угоди від 08 серпня 2020 року, сторони вирішили вважати вартість послуг на професійну правничу допомогу до винесення рішення по суті справи у суді першої інстанції у розмірі 62 000,00 гр. фіксованою.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 20 774, 00 долари США боргу, 1 304, 49 долари США річних та 5 638, 35 гр. судового збору.

В порядку виконання вимог ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем при зверненні до суду у позові було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При ухваленні рішення питання про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2019 року між позивачем та адвокатом Чернявською О.Д. укладено Договір про надання правових послуг адвоката.

Відповідно до п. 3.2. Договору сторони узгодили, що вартість робіт і послуг адвоката розраховується погодинно, загальна вартість наданої правової допомоги становить суму вартостей узгоджених клієнтом рахунків за надані послуги.

Відповідно до п. 3.6. додаткової угоди № 4 до Договору про надання правових послуг адвоката від 22 липня 2019 року сторони погодили, що вартість робіт і послуг адвоката з питань звернення до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 23 грудня 2016 року у суді першої інстанції є фіксованою та складає 62 000, 00 гр.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У заяві про стягнення судових витрат представник позивача на підтвердження розміру судових витрат привів загальну вартість робіт і послуг адвоката у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції - 62 000, 00 гр.

Відповідно до наданого акту адвокатом було витрачено 31 годину на виконання зазначених вище робіт.

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь позивача, суд також виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В свою чергу, в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 ) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Однак, у постанові від 28 грудня 2020 року в справі №640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Верховний Суд зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З урахуванням цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесена ним сума витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 / 62 000, 00 гр. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва