Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5858/22 Головуючий у 1-й інст. Шалота К.В.
Категорія 44 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

справу №296/5858/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення порядку розгляду заяви та відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 вересня 2022 року, яка постановлена під головуванням судді Шалоти К.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 . Просить відшкодувати моральну шкоду в сумі 119 000 грн, прийняти виклад чотирнадцяти порушень законодавства, якими порушені її конституційні права, та прийняти пояснення стосовно розміру відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_2 незаконною відмовою здійснити контроль за додержанням земельного законодавства при розгляді її заяви від 08 травня 2020 року, що причинило погіршення її здоров`я та завдало їй душевних страждань.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , як Житомирський міський голова, не здійснив контроль за строком розгляду її заяви від 08 травня 2020 року, оскільки рішення прийнято на 70 сесії 7 скликання Житомирської міської ради 30 липня 2020 року №1970 через 80 днів. Проект рішення Житомирської міської ради та додаток до нього складені з порушеннями законодавства. Пункт шостий додатку складений без наявності висновку спеціалістів стосовно опрацювання заяви від 08 травня 2020 року та без дотримання земельного законодавства. Порушено частину першу ст.23 Регламенту міської ради про внесення в порядок денний 70 сесії 7 скликання Житомирської міської ради 30 липня 2020 року проекту рішення про відмову з додатком, в якому в пункті 6 зазначено ОСОБА_1 . Незаконно передано секретарю міської ради для оприлюднення документ, який складений з порушеннями законодавства і який не включався до порядку денного сесії. Оприлюднений проект рішення з додатком не вносився на розгляд 70 сесії 7 скликання Житомирської міської ради 30 липня 2020 року. Відповідач не здійснив контроль за додержанням земельного законодавства при прийнятті рішення 70 сесії 7 скликання 30 липня 2020 року, оскільки рішення Житомирською міською радою прийняте без наявності даного питання в порядку денному та без його розгляду на сесії. Спричинення моральної шкоди аргументує погіршенням здоров`я та душевними стражданнями. Вона була позбавлена можливості реалізації звичок та побажань, що сприяло погіршенню відносин із оточуючими людьми та настанню інших наслідків негативного характеру. Порушення її конституційних прав під час розгляду її звернення призвело до погіршення її життєвих зв`язків та вимагало від неї додаткових зусиль для організації її життя.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 вересня 2022 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати та направити справу для продовження розгляду до Корольовського районного суду м.Житомира за підсудністю.

Апеляційну скаргу аргументує тим, що вона подала позовну заяву з додержанням норм ЦПК України, але суд першої інстанції незаконно відмовив їй у доступі до правосуддя, змінивши суть її позовної заяви про захист порушених конституційних прав, оскільки у позові йдеться про захист порушених прав незаконною відмовою ОСОБА_2 здійснити контроль за додержанням земельного законодавства, тобто розглядом її заяви від 08 травня 2022 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому повноважень. Посилання суду першої інстанції на те, що зі змісту позовної заяви не вбачається порушення, невизнання або оспорення будь-яких прав та інтересів її, як позивача, вважає вчиненням судом незаконної процесуальної дії та намаганням приховати 14 порушень, якими порушені її конституційні права, при цьому надавши привілеї відповідачу. Висновок суду першої інстанції не відповідає чинному законодавству, змісту позовної заяви, істотно порушує норми процесуального права та незаконно відмовляє у доступі до правосуддя. Висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений в постанові від 06 лютого 2019 року в справі №522/12901/17-ц про те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, не підлягає застосуванню при розгляді її позовної заяви про захист порушених конституційних прав незаконною відмовою міського голови Сухомлина С.І. здійснити контроль за дотриманням земельного законодавства.

Житомирський міський голова Сухомлин С.І. у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути, а ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира - залишити без змін. Зазначає, що оскільки відсутній факт порушення права позивача, то судовий розгляд такої справи неможливий. Відсутнє право, що потребує судового захисту.

Сторони справи до суду не з`явилися. Судова повістка про виклик вручена позивачу ОСОБА_1 07 грудня 2022 року. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить провести судове засідання за його відсутності. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із відсутності спору між сторонами, а тому дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду взагалі.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися із мотивами відмови судом першої інстанції у відкритті провадження у цивільній справі, з наступних міркувань.

Відповідно до п.1 частини першої ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2020 року на розгляд органу місцевого самоврядування надійшла заява ОСОБА_1 від 08 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із метою оформлення права власності на земельну ділянку відповідно до норм ЗК України.

Рішенням Житомирської міської ради від 30 липня 2020 №1970 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою на підставі ст.39 ЗК України, ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», плану зонування території м. Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 04 квітня 2017 року №579, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації (земельна ділянка розміщена в зоні мішаної багатоповерхової забудови та громадської забудови, частина земельної ділянки розташована в зоні вулиць в червоних лініях в санітарно-захисній зоні об`єктів транспорту).

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 порушення її конституційних прав обґрунтовує, зокрема тим, що при розгляді її заяви від 08 травня 2020 року ОСОБА_2 , як посадова особа Житомирської міської ради (Житомирський міський голова), не здійснив контроль за додержанням земельного законодавства при розгляді її заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, чим не дотримані вимоги чинного законодавства щодо строків і процедури розгляду її заяви при відмові у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, внаслідок чого заподіяна моральна шкода.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Окрім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.1 частини першої ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За правилами п.1 частини першої ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Із наведеного вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У пункті 7 частини першої ст.4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини п`ятої ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Ураховуючи вищевикладене, при вирішенні судом позову в цій справі, передусім підлягає дослідженню правомірність дій відповідача при розгляді заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що охоплює собою встановлення судом обставин дотримання строків і процедури розгляду заяви та, як наслідок, надання оцінки правомірності прийнятого за результатами розгляду заяви рішення про відмову в її задоволенні, тобто відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. При цьому, такі обставини не пов`язані з визнанням права власності на земельну ділянку та оспорюванням права власності інших осіб, бо ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку не набула.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність спору між сторонами та вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди є передчасними, а висновок суду про те, що справа не підлягає судовому розгляду - помилковий. Речове право у ОСОБА_1 не виникло, а тому правовідносини, які виникли між сторонами, є адміністративно-правовими та справа підлягає розгляду за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства. Наразі захищається інтерес в отриманні земельної ділянки у власність, який не реалізований. Відшкодування моральної шкоди залежить від вирішення публічно-правового спору, а тому спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства та саме із цих підстав суду першої інстанції належало відмовити у відкритті провадження у цій справі.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в справі, але допустив помилку у викладенні мотивів такої відмови.

Із огляду на вищевикладене, відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд змінює ухвалу суду першої інстанції та викладає її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 19 вересня 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 16 грудня 2022 року.