Провадження №6/463/31/22
УХВАЛА

судового засідання

13 квітня 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С.В.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанської А.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа,

в с т а н о в и в:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа по справі №2-5093/2009 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заяву мотивує тим, що в ході перевірки стану виконання рішення суду було встановлено, що виконавчий документ по справі не перебуває на виконанні, в заявника відсутній, як і будь які дані щодо виконання рішення. Таким чином виконавчий лист втрачено, стягувач позбавлений можливості повторно звернути його до виконання. Вважає, що термін пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущено з об`єктивних та поважних причин. А тому, просить поновити строк пред`явлення виконавчого документу та видати дублікат виконавчого листа.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення не подали.

А тому, у відповідності до положень ч.3 ст.433 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви без участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Личаківського районного судом м. Львова від 23.11.2009 року у справі №2-5093/09 вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором №06/06/07-НВС від 13.11.2007 року в розмірі 336 379,2 грн.

На виконання вказаного рішення, судом видано виконавчий лист.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10.12.2014 року у справі №2-5093/09, ПАТ «Кредитпромбанк» було замінено правонаступником ПАТ «Дельтабанк» у зв`язку із укладенням договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року, згідно якого ПАТ «Кредитпромбанк» продав ПАТ «Дельта банк» право вимоги за кредитним договором.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08.11.2016 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-5093/09 відмовлено за безпідставністю.

В ході розгляду заяви суд встановив, що постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.07.2014 року державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу у зв`язку із невиявленням майна та коштів, на які можна було звернути стягнення з метою реалізації.

Суд також встановив, що після здійснення виконавчих дій, зокрема встановлення, що у боржника відсутні кошти чи майно, на яке може бути звернено стягнення, та повернення державним виконавцем виконавчого документу стягувачу, як первинним стягувачем, так і правонаступником ПАТ «Дельта Банк» після виникнення у нього права вимоги 26.06.2013 року вказаний виконавчий документ до виконання не подавався, а виконавче провадження завершено. Жодної інформації про причини невчинення дій спрямованих на стягнення заборгованості протягом визначеного законом строку суду не представлено. Суд дійшов висновку, що заявником не наведено жодних доказів поважності пропуску терміну пред`явлення виконавчого листа до виконання в строки передбачені законом. При цьому, посилання на те, що строк пропущений у зв`язку із початком ліквідаційної процедури не брався судом до уваги, оскільки така розпочалась лише 02.10.2015 року.

Вказана ухвала не оскаржувалась.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі №2-5093/2009, у якій рішенням від 23.11.2009 року стягнуто зі ОСОБА_1 у користь Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитною угодою №06/06/07-НВС від 13.11.2007 року у розмірі 336379,20 грн. та судові витрати у розмірі 1700 грн., та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до положень п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається із заяви, заявник мотивує таку тим, що при укладені договору про відступлення права вимоги виконавчий лист не передавався. Також зазначає, що АТ «Дельта Банк» як стягувач виконавчий документ не передавав заявнику для звернення до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, втрата такого позбавляє стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Разом з тим, як зазначалось вище, про повернення виконавчого листа стягувачу було відоме ще при розгляді заяви попереднього правонаступника первинного стягувача. Окрім цього, суд враховує, що заявник був замінений у виконавчому провадженні в листопаді 2018 року, та протягом більш ніж 3 роки не звертався із заявою про поновлення строків на звернення виконавчого документу та видачу його дублікату.

З аналізу положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що зазначені причини не можна визнати поважними, оскільки будь-яких доказів, як б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій з метою відновлення виконання судового рішення у визначений законом строк, заявником не надано.

Дійсно, стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом, зокрема, і гарантує виконання судових рішень. Разом з тим, відповідні права гарантується не лише позивачу (стягувачу), але і відповідачу (боржнику). Так, процесуальні норми, зокрема щодо строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Таким чином, з врахуванням принципів цивільного судочинства та положень ч.1 ст.263 ЦПК України,суд вважає, що доводи представника стягувача є безпідставними, оскільки стягувачі мали можливість контролювати хід виконання судового рішення, отримавши дані про повернення виконавчого документа, мали можливість звернутись із відповідними клопотаннями у встановленому законом порядку, проте звернулись до суду лише через 8 років, таким чином своїми процесуальними правами належним чином протягом розумного строку не скористались.

А тому, суд вважає, що підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа немає, оскільки стягувач не навів суду поважних причин пропуску встановленого законом строку.

Окрім цього,суд вважає, що доводи представника стягувача про те, що термін пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущено не з вини Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є непереконливими, оскільки стягувачі мали можливість контролювати хід виконання судового рішення, здійснювати запити до виконавчої служби з метою отримання необхідної інформації про хід виконання судового рішення протягом встановленого законом строку, проте своїм правом не скористались, а згідно ч.2 ст.55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

А тому, суд вважає, що підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачі дубліката виконавчого листа немає, оскільки стягувач не навів суду поважних причин пропуску встановленого законом строку.

У зв`язку із чим слід заяву відхилити.

Керуючись ст.259 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого листа у справі №№2-5093/2009 відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.