П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 грудня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2022 року (у складі судді Хамник М.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»», про стягнення суми франшизи та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у грудні 2021 р.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь франшизу в розмірі 2500 грн., моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5000 грн. і 1816 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

04 травня 2022 р. ОСОБА_2 подав відповідь на відзив (а.с.52-56), у якій відмовився від своєї позовної вимоги про стягнення із відповідача на свою користь суми франшизи в розмірі 2500 грн., і просив провадження по справі в цій частині закрити.

На обґрунтування позовних вимог указав, що 17.11.2020 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій відповідач не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення із транспортним засобом позивача, внаслідок чого такий зазнав механічних ушкоджень із матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 17.12.2020 р. відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася із вини відповідача, позивачу завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. Розмір моральної шкоди враховує в себе всі страждання, які довелося перенести позивачу у зв`язку з пошкодженням його транспортного засобу з вини відповідача. У позивача виникла необхідність здійснювати ремонт автомобіля, він певний час був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного перебігу життя позивача, погіршилися гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2022 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 грн. моральної шкоди, а також 363,20 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено. Провадження у справі в частині стягнення 2500 грн. франшизи закрито. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 454 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Повернуто ОСОБА_2 із державного бюджету 454 грн. у відшкодування судового збору.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення, а в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами заподіяння йому моральної шкоди протиправними діями чи бездіяльністю відповідача, а також наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача шкоди та спричиненою шкодою.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Суд першої інстанції виходив із доведеності того, що внаслідок вчинення відповідачем ДТП позивач зазнав переживань і хвилювань з причин пошкодження належного йому майна - транспортного засобу, внаслідок чого він був змушений змінити звичний спосіб життя, звертатись за захистом своїх прав, що негативно вплинуло на його душевний стан. Разом із тим, визначаючи розмір завданої моральної шкоди, суд враховував характер і тривалість моральних страждань позивача, суб`єктивне відношення до вчинку відповідача та визнав розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню у сумі 2000 грн. Саме такий розмір відшкодування завданої моральної шкоди, на думку суду, відповідає вимогам співмірності, розумності і справедливості.

При цьому встановив, що 17.11.2020 р. о 15 год.10 хв. в м. Ужгороді по вул. Л. Толстого біля будинку № 15 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу позивача та відповідача. Так, відповідач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Santa fe», р. н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення з транспортним засобом марки «GEELY СК 1.5L», р. н. НОМЕР_2 , яким керував позивач, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2020 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Право власності позивача на транспортний засіб марки « GEELY СК 1.5L», р. н. НОМЕР_2 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 31.10.2012 року.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу марки «Hyundai Santa fe», р.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, була застрахована згідно з полісом ЕР 201438681 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за договором страхування укладеним з ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Як установлено зі страхового акту від 06.12.2020 р. сума страхового відшкодування за даним страховим випадком становить 7066,48грн. Розмір франшизи 2500 грн.

25 лютого 2021 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» листом №09-02-16/1-04/2212 роз`яснило ОСОБА_1 про необхідність компенсувати ОСОБА_2 суму 2500 грн. франшизи як потерпілій стороні.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав.

Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди врахував глибину душевних страждань, завданих ОСОБА_2 , наявність перешкод у реалізації своїх життєвих планів, а також вимоги розумності та справедливості, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Висновок місцевого суду, щодо визначеного судом розміру моральної шкоди є правильним, законним і обґрунтованим. Суд правильно керувався засадами розумності, виваженості та справедливості.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

Також у зазначеній постанові зроблено висновок про те, що «[…] визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення».

Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач, і виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. Апеляційній суд погоджується із висновками суду першої інстанції у частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Наведені в апеляційній скарзі доводи в частині вирішення вимоги про відшкодування моральної шкоди загалом зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на докази, що були предметом дослідження й оцінки судом, та, переважно, спрямовані на переоцінку доказів у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 червня 2022 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 05 грудня 2022 р.

Судді: