ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/391/22 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Бершадська Г. В.,

секретар - Панькевич Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 січня 2022 року, повний тест якого складено 24 січня 2022 року, ухвалене суддею Сливкою Л.М. у цивільній справі №607/13986/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що сорони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано, дитина проживає разом з позивачкою. Майновий стан останньої не дає можливості в повній мірі забезпечити належний рівень життя сина, а тому просила стягнути з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 4000,00 грн, щомісячно до повноліття дитини, а в разі продовження навчання - до досягнення віку 23 роки.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 січня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3200,00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 908,00 грн судового збору.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2022 року стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1600,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина з 3200,00 грн до 2200,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки Відомості із Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо доходів ОСОБА_1 одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а відтак не можуть бути покладені в основу рішення суду. Після відрахувань обов"язкових податків та зборів, а саме ЄСВ, ПДФО та військового збору фактично отримана ним заробітна плата складає в середньому 8751 грн на місяць, а тому розмір аліментів 3200 грн. є для нього непосильним.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів на підтвердження матеріального становища ОСОБА_2 , стану здоров`я дитини. Суд безпідставно не взяв до уваги перебування на утриманні у ОСОБА_1 дружини.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі із 3 травня 2014 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2017 року (справа №607/8214/17).

У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою №321, виданою 2 серпня 2021 року ДП «Люкс-Житло-1» ПП «Люкс».

Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді ст. майстра 2гр-3 в КП ТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго", його середній заробіток за період з січня по вересень 2021 року складає 14957, 62 грн., що підтверджується довідкою КП ТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" №49 від 01.10.2021 року.

ОСОБА_1 з 24.07.2019 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.10.2019 року.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував обставини, визначені ст. 182 СК України, та дійшов вірного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3200,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 9 серпня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування чи зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що після відрахувань обов"язкових податків та зборів, а саме ЄСВ, ПДФО та військового збору фактично отримана ним заробітна плата відповідача складає в середньому 8751 грн на місяць, а тому розмір аліментів 3200 грн. є для нього непосильним, колегія суддів також оцінює критично, виходячи з наступних мотивів.

Перелік платників єдиного соціального внеску визначено у ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування".

Відповідач як працівник КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" не є платником ЄСВ (єдиного соціального внеску).

З наявних у матеріалах довідок КПТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" №49 та №50 від 01.10.2021 року про розмір заробітку відповідача, довідки без номера від 7.02.2022 року (а.с.118) вбачається, що із нарахованої заробітної плати відповідача проводяться відрахування лише прибуткового податку та військового збору, після утримання яких середньомісячний заробіток відповідача за період з січня по вересень 2021 року складає 12 040, 88 грн., а тому відсутні підстави вважати розмір аліментів 3200 грн. непосильним.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачкою не доведено необхідність для визначення розміру аліментів у розмірі більшому, ніж визначений державою мінімальний розмір, колегія суддів зазначає, що державою гарантовано мінімальний розмір аліментів, проте у кожному конкретному випадку розмір аліментів визначається судом з урахуванням потреб дитини та можливостей її батьків, які в межах своїх здібностей та фінансових можливостей несуть відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом першої інстанції встановлено, що фінансовий стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти у більшому від мінімального розміру, колегія суддів повністю погоджується з цим висновком.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не взяв до уваги перебування на утриманні ОСОБА_1 дружини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що єдиний у матеріалах справи доказ на підтвердження цієї обставини - запис у трудовій книжці ОСОБА_5 про звільнення її з роботи 15.08.2019 року за власним бажанням не свідчить про перебування ОСОБА_5 на утриманні відповідача.

На утриманні ОСОБА_1 не перебувають інші діти, непрацездатні члени сім"ї чи інші родичі, яких він зобов"язаний утримувати відповідно до норм СК України.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 378, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 2 травня 2022 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Бершадська Г.В.