РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Василюк В.Б.,

учасники справи:

позивач не з`явилася

представник позивача не з`явилася

відповідачі не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Франківського районного суду м.Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 поданим представником адвокатом Січевич Іриною Миколаївною до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив:

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 подана представником адвокатом Січевич І.М. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Січевич І.М. звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 на підставі договору про пайову участь у будівництві, серія та номер: 4/6, виданому 02.12.1997р. та акту приймання передачі квартири, серія та номер: 664, виданому 16.10.1998р., на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно витягу міської територіальної громади №86832 від 18.02.2022р. та довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданої ТзОВ «Львівбудсервіс», від 23.06.2022р. № 21, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3 (внук), ОСОБА_4 (внучка) та ОСОБА_5 (правнучка). Однак, відповідачі не проживають в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають, квартирою вони не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто відповідачам не чинив.

Зазначила, що реєстрація відповідачів в даній квартирі порушує її права, як власника, володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, на підставі чого просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 28.07.2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 05.09.2022 року.

05.09.2022 року розглд справи відкладено на 19.09.2022 року.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 19.09.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.11.2022 року.

02.11.2022 року розгляд справи відкладено на 30.11.2022 року.

30.11.2022 року в судове засідання позивач та її представник не з`явилися, при цьому представник позивача адвокат Січевич І.М. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відстутності та відсутності позивача. Також в поданій заяві зазначила, що позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.

Відповідачі в судові засідання неодноразово не з`являлися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №171860345 від 26.06.2019 року (на підставі договору про пайову участь у будівництві, серія та номер: 4/6, виданому 02.12.1997р. та акту приймання передачі квартири, серія та номер: 664, виданому 16.10.1998 року).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є донькою позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 внук позивача, ОСОБА_4 внучка позивача та ОСОБА_5 правнучка позивача.

Згідно витягу міської територіальної громади №86832 від 18.02.2022р. та довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданої відділом житлового господарства Львівбудсервіс від 23.06.2022 року № 21, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Як вбачається із акту, складеного комісією Львівбудсервіс від 23.06.2022 року в квартирі АДРЕСА_1 з 2009 року зареєстрована ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з 2000 року ОСОБА_2 , а з 2019 року ОСОБА_3 , але не проживають понад один рік.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту (ч. 1, ч. 3 ст. 402 ЦК України).

Сервітутне правовідношення виникає в силу закону згідно з ч.1 ст.402 Цивільного кодексу України за наявності факту проживання особи разом із власником обтяженого сервітутом житла та спільне з ним користування цим житлом. У ЦК України право членів сім`ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах певної особи - члена сім`ї власника житла. Таким чином, суб`єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, а з іншого - член його сім`ї. Згідно з положеннями ЖК України до членів сім`ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла у подружжя не виникло право спільної власності), їх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч.2 ст.64, ч.3 ст.156 ЖК України). Об`єктом цього сервітуту є право обмеженого користування частиною житлового приміщення, визначеною власником житла.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні за місцем своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 і не проживають в цьому житлі понад один рік, при цьому не встановлено поважності причини їхньої відсутності чи наявність домовленості між нею і власником житла щодо порядку користування квартирою, тому ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід визнати такими, що втратили право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідачів в солідарному порядку (по 992,40 грн. з кожного) підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3969,60 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 поданим представником адвокатом Січевич Іриною Миколаївною до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Франківський районний суд м.Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Суддя Х.В.Гладишева