ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1602/22 Справа № 212/2996/21 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"

на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2021 року до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що працював на підприємстві відповідача в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. Висновком ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини встановлені професійні захворювання: «Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого -другого ступеня». За висновком останнього МСЕК від 17.10.2007 року позивачу безстроково встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20%. Внаслідок отримання професійного захворювання позивач не має змоги вести звичне життя, змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, без яких його стан погіршується. Настання негативних змін у житті позивача, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя. Через хворобу позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. З метою уникнення подальшого прогресування хвороби, попередження розвитку більш тяжких захворювань, які дуже часто виникають при загостренні професійних захворювань та для того, щоб покращити свій емоційний стан, позивачу потрібно активно підтримувати своє здоров`я. Все вищенаведене і є підтвердженням душевних переживань, що призводять до значних і постійних моральних страждань та змусило звернутися до суду з даним позовом. Просив суд стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 120000 гривень без утримання податків, зборів та інших платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 120000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок ушкодження його здоров`я, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір 1200,00 гривень.

В апеляційній скарзі АТ "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року, просить рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року у цивільній справі №212/2996/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідокушкодження його здоров`я, яким стягнуто 120000 гривень моральної шкоди та 1200 гривень судового збору скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнутої моральної шкоди.

Відзиви на апеляційну скаргу АТ "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року до апеляційного суду від учасників справи не надходили.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з 25.07.2002 року по 02.01.2003 року - головним інженером ш. «Жовтнева» Шахтобудівельного управління ВАТ «Кривбассзалізрудком», з 02.01.2003 року по 12.09.2003 року -гірничим майстром дільниці ГКР №8 ш. «Жовтнева» Шахтобудівельного управління ВАТ «Кривбассзалізрудком», з 12.09.2003 року по 10.03.2005 року заступником головного інженера ш. «Жовтнева» Шахтобудівельного управління ВАТ «Кривбассзалізрудком», з 10.03.2005 року по 15.02.2007 року -начальником проходки ш. «Жовтнева» ВАТ «Кривбассзалізрудком», з 15.02.2007 року по 17.09.2007 року заступником начальника проходки ш. «Жовтнева» ВАТ «Кривбассзалізрудком».

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії державної установи «Український науково-дослідний інститут промислової медицини від 28.08.2007 року ОСОБА_1 встановлене професійне захворювання: «Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії). Легенева недостатність першого- другого ступеня».

По факту професійного захворювання проведено розслідування комісією створеною на підприємстві, про що складений акт №15 розслідування хронічного професійного захворювання від 21.09.2007 року де вказано, що ОСОБА_1 працюючи на підприємстві відповідача та тресту «Кривбасшахтопроходка» на протязі 31 року 1 місяця виконував роботи в умовах запиленості повітря робочої зони в концентраціях, що перевищує ГДК (п.17 Акту).

За висновками МСЕК від 15.10.2007 року серії ДНА-02 № 0203983 ОСОБА_1 встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20% - безстроково.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання відчуває задишку при помірному фізичному навантаженні, частий кашель з виділенням слизового харкотиння, важкість у грудній клітці. Через стан здоров`я він змушений періодично проходити стаціонарне лікування, позивач не має можливості повноцінно рухатися, відпочивати, через що відчуває фізичний дискомфорт, перебуває у знервованому стані, через неможливість вести активний спосіб життя, виконуючи звичну роботу по дому, допомагати родині. Покращення у стані здоров`я не відбуваються, позивачу встановлений хронічний характер захворювань. Такі обставини в сукупності, викликають відчуття неповноцінності та моральні страждання. При цьому моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача покращується тимчасово.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року №20рп-08 по справі №1-32/2008 встановлено, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мають право на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно п.3 ч.1 ст.268 ЦК України відносини з приводу відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я, випливають з порушення немайнових прав, а тому не мають строку позовної давності.

У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII державна політика в області охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення незалежних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року з питання відшкодування моральної шкоди безпосередньо работодавцем, у абзаці 9-му пункту 5-го встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскількистаттею 1167 Цивільного кодексу Українитастаттею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно достатті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення моральної шкоди підлягає саме з відповідача, оскільки втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці.

Враховуючи встановлені обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, порушення встановлених нормативів норм запиленості повітря робочої зони, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Однак, колегія суддів не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди з огляду на наступне.

Беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, оскільки внаслідок професійних захворювань позивач первинно втратив 20% по пиловому бронхіту у зв`язку з виконанням трудових обов`язків у 2007 році, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди і зменшити її розмір з 120 000 гривень до 60 000 гривень, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Крім того, при стягненні з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, судом стягнуто зазначену моральну шкоду без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 а статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

За таких обставин, стягненню підлягає моральна шкода з урахуванням утримання податків, зборів та інших платежів.

У зв`язку із зменшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає зменшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч.3 ст.175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, відповідно до положень ст.376 ЦПК України.

Рішення суду змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_1 , зменшивши цей розмір з 120 000 гривень до 60 000 гривень з урахування утримання податків, зборів та інших платежів і визначеного судом розміру судового збору, стягнутого з ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" зменшивши його з 1200 гривень до 600 гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2021 року змінити в частині розміру моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60000 гривень з урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь держави судовий збір - 600 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова