печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Сірій А.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про припинення благодійної організації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» (далі - відповідач, ВБО «УФК»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ), в якому просить припинити Всеукраїнську благодійну організацію «Український фонд культури імені Бориса Олійника».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він був членом правління ВБО «УФК» з 1996 року по 2017 рік та безоплатно передав у власність бенефіціара ВБО «УФК» для здійснення статутних завдань протягом 2016-2017 років грошові кошти у розмірі 168 000,00 грн., за попередні роки - понад 1 200 000,00 грн., виконав робіт, послуг і передав майна на суму понад 300 000,00 грн. Вказує, що на ХІ черговій конференції ВБО «УФК» у вересні 2017 року, делегатом якої він був та брав участь в її роботі, було надано звіт Правління ВБО «УФК» щодо надходження коштів, їх розподілу та використання на статутні цілі, завдання ВБО «УФК». Так, звіти ВБО «УФК» про рух коштів організації з 01.01.2015 року по 15.09.2017 року, з якими були ознайомлені делегати конференції, свідчать про тривале, протягом 12 місяців майже стовідсоткове використання благодійних надходжень на витрати ВБО «УФК», які згідно вимог п.п. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, є адміністративними. Позивач вважає, що Правлінням ВБО «УФК» порушуються вимоги ч. 3 ст. 16 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», а саме те, що розмір адміністративних витрат благодійної організації не може перевищувати 20% доходу цієї організації у поточному році. З метою з`ясування вказаної ситуації, позивач звернувся до Голови Правління ВБО «УФК» ОСОБА_2 із запитом щодо надання виписки з банківського рахунку організації за 2016 та 2017 роки, проте відповіді отримано не було. За таких обставин, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2018 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.05.2018 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про припинення благодійної організації, та підготовче засідання у справі призначено на 02.07.2018 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2018 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 02.08.2018 року.

23.07.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов зустрічний позов Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури Імені Бориса Олійника» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 .

В підготовчому засіданні 02.08.2018 року ВБО «УФК» подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позовну заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Вказує, що не надано жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують обставини, на які він посилається, а також не доведено порушення його прав, зокрема, відсутність будь-яких доказів перерахування коштів, у тому числі, з цільовим призначенням, що мали на меті благодійну діяльність позивача. Крім того, позивачем не надано доказів порушення Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Крім того, представником відповідача подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

В підготовчому засіданні 02.08.2018 року третьою особою подано заяву про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме наказу ВБО «УФК» від 19.01.2018 року № 5/1 та копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000019.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року зустрічний позов Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури Імені Бориса Олійника» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури Імені Бориса Олійника», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про припинення благодійної організації повернуто.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2018 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву; наказ ВБО «УФК» від 19.01.2018 року № 5/1; копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000019; у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, та, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 17.09.2018 року.

21.08.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання позивача про витребування доказів, в якому останній просить витребувати у ВБО «УФК» виписку за 2016-2017 роки з банківського розрахункового рахунку ВБО «УФК» № НОМЕР_1 , відкритого в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк».

21.08.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає посилання відповідача необґрунтованими та такими, що не спростовують позовних вимог.

10.09.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких представник відповідача зазначає про необґрунтованість тверджень позивача, викладених у відповіді на відзив та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

17.09.2018 року справу знято зі складу та підготовче засідання призначено на 13.11.2018 року.

20.09.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2018 року приєднано до матеріалів справи відповідь на відзив; заперечення на відповідь на відзив та письмові докази, подані позивачем.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про припинення благодійної організації, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 29.01.2019 року; клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано у ВБО «УФК» виписку за 2016-2017 роки з банківського розрахункового рахунку ВБО «УФК» № НОМЕР_1 , відкритого в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк».

19.12.2018 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшла заява про витребування доказів.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2019 року у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів відмовлено; приєднано до матеріалів справи письмові докази, подані відповідачем, та, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву до 15.05.2019 року.

15.05.2019 року справу знято зі складу у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді клопотань органів досудового розслідування в порядку чергування та судове засідання призначено на 19.11.2019 року.

10.05.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

11.11.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.11.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено.

В судовому засіданні 19.11.2019 року суд після виходу до нарадчої кімнати, відповідно до ч. 2 ст. 244 ЦПК України, не приймаючи рішення, постановив ухвалу про поновлення судового розгляду, та, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні було оголошено перерву для з`ясування обставин щодо податкової звітності ВБО «УФК» у 2016-2017 роках, а також у зв`язку із неявкою представника відповідача та ненаданням витребовуваних документів, до 23.06.2020 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.06.2020 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 05.11.2020 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року витребувано у ВБО «УФК» належним чином засвідчені копії звітів щодо надходження коштів, їх розподілу та використання на статутні цілі та завдання ВБО «УФК», а також документи бухгалтерської фінансової звітності за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та виписку з банківського рахунку ВБО «УФК» про рух коштів за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; витребувано у Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної податкової служби у м. Києві належним чином засвідчені копії податкової звітності ВБО «УФК» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року; витребувано у Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», інформацію про рух коштів по рахунку (рахункам) ВБО «УФК» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2020 року, у зв`язку із витребуванням доказів, відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2021 року.

18.11.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

22.02.2021 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, та судове засідання призначено на 25.05.2021 року.

19.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

25.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 25.05.2021 року, без фіксування технічними засобами.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 30.09.2021 року.

30.09.2021 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 22.12.2021 року.

22.12.2021 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Самсона Ю.П. надійшло клопотання, без застосування електронного цифрового підпису, про відкладення розгляду справи.

22.12.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2021 року, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 17.05.2022 року.

В судове засідання 17.05.2022 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач у заяві від 22.12.2021 року просив розглядати справу за його відсутності.

Оскільки, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що відповідно до п. 1.1. Статуту ВБО «УФК» (в новій редакції), затвердженого у новій редакції ІХ звітно-виборною конференцією Українського фонду культури 15.09.2017 року (далі - Статут), Всеукраїнська благодійна організація «Український фонд культури імені Бориса Олійника» (далі - Фонд) - добровільне всеукраїнське громадське об`єднання фізичних та юридичних осіб приватного права, що об`єднує не менше ста діячів української культури, створене для збереження, відродження та примноження надбань національної культури України, здійснення захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів людей культурологічної, культосвітньої, музейної бібліотечної та творчої праці (том 1 а. с. 12 - 25).

Як визначено у п. 1.3. Статуту, Фонд є неприбутковою організацією і не має на меті одержання та розподіл прибутку чи його частин серед засновників (учасників), членів органів управління Фонду, інших, пов`язаних з ним осіб, а також серед працівників Фонду.

Фонд як юридична особа має повну фінансову самостійність, вільно розпоряджається власними коштами і майном. Фонд як неприбуткова благодійна організація використовує свої доходи виключно для фінансування видатків на утримання Фонду, реалізацію мети, цілей, завдань та напрямів діяльності, визначених цим Статутом (п.п. 8.1., 8.2. Статуту).

Як визначено у п.п. 6.1., 6.2. Статуту, учасниками Фонду можуть бути громадяни України, громадяни зарубіжних країн або особи без громадянства віком не молодше 18 років, об`єднані на принципах рівноправності, незалежно від мови, національності, політичної чи релігійної приналежності, які підтримують цілі й мету діяльності Фонду, дотримуються його Статуту, підтримують Фонд особистими добровільними внесками у вигляді коштів та інших матеріальних і нематеріальних цінностей, а також особистою участю в діяльності Фонду. Учасниками Фонду можуть бути юридичні особи усіх форм власності, об`єднані на принципах рівноправності, які поділяють цілі й мету діяльності Фонду, дотримуються його Статуту, підтримують Фонд особистими добровільними внесками у вигляді коштів та інших матеріальних і нематеріальних цінностей.

Згідно п. 8.10. Статуту, кошти Фонду становлять: добровільні благодійні внески учасників Фонду; благодійні внески від фізичних осіб, вітчизняних установ, закладів, підприємств, організацій усіх форм власності, що підтримують діяльність Фонду; благодійні внески від фізичних осіб, іноземних організацій, підприємств і фондів, що підтримують діяльність Фонду; прибутки від діяльності підприємств, створених Фондом самостійно чи за участю вітчизняних та іноземних юридичних осіб і громадян; державні гранти на реалізації державного значення соціально значимих проектів; гранти від вітчизняних і зарубіжних юридичних і фізичних осіб, що підтримують діяльність Фонду; інші не заборонені чинним законодавством України надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як визначено у ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійна організація - юридична особа приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, визначених цим Законом, як основну мету її діяльності.

Цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації»).

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», благодійна організація може бути створена як благодійне товариство, благодійна установа чи благодійний фонд з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та іншими законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» передбачено, що благодійники спільно чи індивідуально можуть здійснювати благодійну діяльність на підставі добровільного вибору одного або кількох таких її видів: 1) безоплатна передача у власність бенефіціарів коштів, іншого майна, а також безоплатне відступлення бенефіціарам майнових прав; 2) безоплатна передача бенефіціарам права користування та інших речових прав на майно і майнові права; 3) безоплатна передача бенефіціарам доходів від майна і майнових прав; 4) безоплатне надання послуг та виконання робіт на користь бенефіціарів; 5) благодійна спільна діяльність та виконання інших контрактів (договорів) про благодійну діяльність; 6) публічний збір благодійних пожертв; 7) управління благодійними ендавментами; 8) виконання заповітів, заповідальних відказів і спадкових договорів для благодійної діяльності; 9) проведення благодійних аукціонів, негрошових лотерей, конкурсів та інших благодійних заходів, не заборонених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 11 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» метою благодійних організацій не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов`язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій. Благодійні організації мають право створювати відокремлені підрозділи, бути засновником та учасником інших благодійних організацій, а також спілок, асоціацій, інших добровільних об`єднань, здійснювати спільну благодійну діяльність, а також мати інші права згідно із законом.

У ст. 15 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» визначено, що благодійні організації набувають прав та обов`язків юридичної особи з моменту їх державної реєстрації. Державну реєстрацію благодійних організацій проводять державні реєстратори за місцезнаходженням благодійних організацій відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Згідно ч. ч. 1 - 4 ст. 18 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», державна реєстрація припинення благодійних організацій здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Правонаступниками благодійної організації у разі її реорганізації має бути одна чи кілька благодійних організацій. Рішення про ліквідацію благодійної організації приймає орган управління, уповноважений установчими документами благодійної організації. Підстави для прийняття судом рішення про ліквідацію благодійної організації визначаються законом.

Як визначено у ч. 2 ст. 27 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», підставами для постановлення судового рішення щодо припинення благодійної організації за позовом державного реєстратора, спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації або іншої заінтересованої особи, зокрема, є: 1) використання активів (доходів) благодійної організації з порушенням встановлених цим Законом вимог до здійснення благодійної діяльності, що триває протягом не менш як 12 місяців; 2) неможливість самостійної реорганізації або ліквідації благодійної організації у випадках, визначених законом або установчими документами цієї організації.

Вказаний перелік підстав є обов`язковим, не передбачає виключень та розширеного тлумачення.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що благодійна організація є юридичною особою приватного права, установчі документи якої визначають благодійну діяльність в одній чи кількох сферах, як основну мету її діяльності. При цьому, державна реєстрація створення та припинення благодійних організацій здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Припинення діяльності благодійної організації може відбутися у добровільному та судовому порядку.

При цьому, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення благодійної організації за позовом державного реєстратора, спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації або іншої заінтересованої особи є: використання активів (доходів) благодійної організації з порушенням встановлених цим Законом вимог до здійснення благодійної діяльності, що триває протягом не менш як 12 місяців та неможливість самостійної реорганізації або ліквідації благодійної організації у випадках, визначених законом або установчими документами цієї організації.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що Правлінням ВБО «УФК» порушуються вимоги ч. 3 ст. 16 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», а саме те, що розмір адміністративних витрат благодійної організації не може перевищувати 20% доходу цієї організації у поточному році, що є підставою для припинення благодійної організації відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а учасниками справи належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 104, 105 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 5, 11, 13, 15, 18, 27 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Всеукраїнської благодійної організації «Український фонд культури імені Бориса Олійника» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про припинення благодійної організації - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 09.06.2022 року.

Суддя І.В. Григоренко