Справа № 570/850/22
УХВАЛА

21 квітня 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючої судді Панас О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу, -

в с т а н о в и в : 20.04.2022р. до Рівненського міського суду з Рівненського районного суду надійшла справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу надійшла до Рівненського районного суду 11.03.2022 р.

Зі змісту заяви вбачається, що послуги з електропостачання надаються споживачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 28.03.2022 р. постановлено передати справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу до Рівненського міського суду за підсудністю, оскільки боржниця має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 .

Порядок розгляду заяв про видачу судового наказу визначений ст.ст. 160-173 ЦПК Розділ П. Наказне провадження.

Ст. 162 ЦПК зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Окрім того, ч.4, 8, 9 ст. 165 ЦПК передбачено порядок розгляду заяв, виходячи з отриманої інформації щодо зареєстрованого місця проживання, місця перебування боржника.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До такого висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Предметом вимог у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг постачання електричної енергії на об`єкт побутового споживача за адресою: АДРЕСА_3 .

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

У листі Ради суддів України від 22.07.2020р. зазначено, що до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Отже, головуюча у справі суддя, не взяла до уваги положення п.9 ч.1 ст. 165 ЦПК, та не відмовила у видачі наказу , а передала справу за вищначеною нею підсудністю до Рівненського міського суду , при цьому грубо порушивши положення ст. 30 ЦПК України, не врахувавши, що на дані правовідносини поширюється виключна підсудність у разі застосування Параграфу 3 Гл.2 Розділу 1 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі слід враховувати положення ст. 30 ЦПК щодо виключної підсудності, відтак справа підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 29-31, 160-165, 187, 260, 261,п.9 ч.1 353, 354, 355 ЦПК України,суд, - у х в а л и в:

Цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу направити за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області ( місцезнаходження : 33000, м.Рівне, вул. Симона Петлюри, 10).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду або через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В.Панас