КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи: ПН КМНО Остапенко Є.М., ПВ ВО м. Києва Ярошенко К.Ю., в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 124316 від 09.06.2021, вчиненого ПН КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором від 16.12.2019 № 591061297 на загальну суму 16 556,50 грн (а.с. 1-4).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 14.04.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», треті особи: ПН КМНО Остапенко Є.М., ПВ ВО м. Києва Ярошенко К.Ю. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09.06.2021, вчинений ПН КМНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за номером 124316, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 16 556,50 грн. Стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 10 200,00 грн витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн (а.с. 52-62).

В апеляційній скарзі, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині стягнення правничої допомоги та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з товариства на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Вказує, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставин справи. З огляду на все зазначене, вважаємо, що покладення судових витрат на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»» по даній цивільній справі є неправильним і несправедливим. Вважаємо, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 2 000,00 грн (а.с. 64-65зв).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 137 УЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом, зазначив попередній орієнтовний розрахунок очікуваних судових витрат у розмірі 10 200,00 грн.

На підтвердження представництва позивача в суді першої інстанції адвокатом Кірюшиним А.А. до позовної заяви було приєднано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000759 на ім`я Кірюшина А.А. ; копію ордера від 29.11.2021 Серії АА № 1114023.

22.12.2022 представником ОСОБА_1 - Кірюшиним А.А. подано через «Електронний суд» заяву про стягнення понесених судових витрат. До поданої заяви приєднано ордер № АА 1134540 від 29.2.2021, який сформовано в системі «Електронний суд», копію акту виконаних робіт на суму 11 200,00 грн; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 97 від 22.12.2021 на суму 11 200,00 грн; копію договору про надання правової допомоги від 29.11.2022 (а.с. 46-50зв.).

Згідно зворотного повідомлення, яким направлялась ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» копія ухвали про відкриття провадження разом із копією позовної заяви, товариство отримало конверт 31.01.2022 (а.с. 42).

Разом з тим, рішення по даній справі було постановлено у квітні 2022 року, однак, за період з січня 2022 року по квітень 2022 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», яке було обізнано про відкриття провадження у справі, у якій воно є відповідачем, не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву по справі та заперечень щодо орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу.

У постановах ВП ВС у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020, та у справі № 750/2055/20 від 20.01.2021 зроблено наступний висновок: обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У частинах 5, 6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», під час розгляду справи в суді першої інстанції, не було подано жодних клопотань або заяв, в яких би заперечувалось проти заявленого орієнтованого розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 10 200,00 грн, і, як наслідок, не доводилось неспівмірність суми на оплату правничої допомоги адвоката. За відсутності зазначених заяв/клопотань, у суду першої інстанції відсутні процесуальні повноваження для зменшення розміру оплати правничої допомоги за власної ініціативи.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що при поданні позову позивачем у даній справі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, визначено у розмірі 10 200,00 грн, натомість в заяві про стягнення понесених судових витрат позивачем суму витрат на правничу допомогу визначено у розмірі 11 200,00 грн. При цьому, у такій заяві не вказано будь-яких доводів щодо того, що позивач не міг передбачити витрати саме у сумі 11 200,00 грн, а не 10 200,00 грн на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Разом з тим, відповідна заява не містить доказів її направлення відповідачу у справі, що свідчить про те, що відповідач не був обізнаний про новий розмір судових витрат, визначений позивачем (11 200,00 грн), та, відповідно не мав можливості заперечувати щодо такого розміру.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правильно застосовано до правовідносин норми процесуального права, повно та всебічно досліджено матеріали справи та прийнято обґрунтований висновок про стягнення з відповідача на користь позивач правничої допомоги у розмірі 10 200,00 грн. Доводи апелянта зводяться до його незгоди з висновками суду та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома