Справа № 309/256/22
Провадження № 2/309/53/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2022 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.
секретаря судового засідання Томищ Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилається на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак по місцю реєстрації не проживає вже більше десяти років. Наразі він перебуває в Російській Федерації, звідки востаннє приїздив у 2020 році. Зазначає, що відповідач будинком взагалі не цікавиться, власних речей у будинку не має, не сплачує комунальні платежі та в утриманні житла участі не приймає. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди позивачці в отриманні субсидій для оплати комунальних послуг. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Представник позивача адвокат Лукачко І.Й., який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади та надіслання судових повісток поштовою кореспонденцією на адресу реєстрації місця проживання відповідача, однак такі повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже в силу приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав відповідну поштову кореспонденцію, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування будинку від 14 березня 2008 року ОСОБА_1 прийняла дар будинок АДРЕСА_1 . (а.с.8).
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області та Акту обстеження умов проживання сім`ї від 18 грудня 2021 року встановлено, що колишній чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 тривалий час перебував за межами країни, знаходився у Росії більше 10 років. У 2020 році ОСОБА_2 звертався до Золотарівської сільської ради для отримання довідки та здачі документів про призначення пенсії. З середини жовтня 2020 року ОСОБА_2 у селі Золотарьово відсутній. (а.с.6,10).
Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в житловому будинку, однак більше десяти років там не проживає, що підтверджується Актом обстеження умов проживання сім`ї від 18.12.2021 року.
Відповідач, будучи зареєстрованими у будинку позивачки до тепер, порушує її права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, а також позбавляє права на отримання позивачкою субсидії.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 993 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 993 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.