КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 Справа №133/3648/21

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.

розглянувши справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати виконавчий напис №111670, виданий 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» заборгованості в розмірі 44835,00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Просила застосувати строк позовної давності.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що у жовтні 2021 року на домашню адресу її батків надійшов рекомендований лист, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2021 ВП №67096671, зі змісту якої ОСОБА_1 стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №111670, виданого 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 44835,00 грн., а також стягнення виконавчого збору/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 4 483, 5 грн. Із вказаним виконавчим написом нотаріуса Горохова Н.М. не погоджується, так як не визнає факт наявності будь-якої заборгованості та ніяких фінансових зобов`язань перед ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Позивач звертає увагу суду, що з 29.06.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 №1075/6, діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності, до усунення цієї обставини. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки відбулося з порушенням вимог, встановлених ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки кредитний договір не був посвідчений нотаріально, заборгованість не є безспірною, пройшов трирічний строк з дня виникнення права вимоги.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 21.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач ОСОБА_1 , відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. належним чином повідомлені про розгляд справи, призначений на 13.04.2022, що підтверджується розписками, які містять в матеріалах справи.

Разом із позовною заявою 25.11.2021 позивач ОСОБА_1 подала заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності. Повідомила, що даний позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Копія позовної зави та ухвала про відкриття провадження були надіслані приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. однак повернулися на адресу суду, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно Наказу міністра ОСОБА_2 свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльність, видане Міністерством юстиції України 30 листопада 2009 року за №7921 на імя ОСОБА_3 анульовано.

Ухвалою від 21.12.2021 судом, за клопотанням позивача, були витребувані у приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи, на підставі яких вчинявся виконавчий напис. У зв`язку з відсутністю адресата за вказаною у позові адресою, направлена кореспонденція, зокрема - вказана ухвала, були не вручені; ухвала залишилась без виконання. Проте, матеріали справи містять, на думку суду, достатньо доказів для встановлення обставин у справі та прийняття рішення. А тому суд не вбачає перешкод для розгляду справи у тому, що витребувані документи суду надані не були.

Статею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За таких обставин, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 позбавлений права на зайняття нотаріальною діяльністю, а судова кореспонденція надсилається за його юридичною адресою, тому ОСОБА_3 неможливо повідомити його про судове засідання, що, в свою чергу, призводить до затягування судового процесу та порушує права позивача на розгяд справи у розумний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та долучені докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд встановив, що 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №008-29599-091012 від 09.10.2012, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 у розмірі 44835,00 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 12.08.2021 надіслало приватному виконавця Турському О.В. заяву, у якій просило прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження , та звернути стягнення за заробітну плату, пенсію та інший дохід боржника ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.

На підставі вказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження № 67096671, про що 08.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 44835,00 грн.

Згідно інформаційної довідки №1022 від 22.10.2021, Турський О.В. є приватним виконавцем Вінницького нотаріального округу на підставі рішення кваліфікаційної комісії приватних виконавців від 26.02.2018; має посвідчення приватного виконавця №0167 від 06.03.2018.

Відповідно до Інформації є Єдиного реєстру боржників від 22.10.2021, ОСОБА_4 є боржником за виконавчим провадженням №67096671, відкритого на підставі документа приватного нотаріуса КМНО Остапенка Є.М.

Позивачем також надано інформацію з Єдиного реєстру нотаріусів, згідно якого, станом на 25.11.2021 приватний нотаріус Остапенко Є.М. тимчасово не діє.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач обґрунтовує мотивованість та підставність заявлення такої вимоги тим, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом всупереч вимогам чинного законодавства та з порушення процедури його вчинення.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 89 Закону, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 даного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом при здійсненні своєї діяльност,і нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст.88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

Постановою Верховного Суду від 14.08.2019 року по справі № 569/8884/17 визначено, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року при розгляді цивільної справи №137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

Як вбачається із копії Заяви №008-29599-091012 від 09.10.2012, ПАТ «Дельта Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок та встановило кредитний ліміт у розмірі 15 000,00 грн.; на підставі такої заяви був вчинений виконавчий напис, однак вказаний документ нотаріально не засвідчений.

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 08.06.2021 не врахував тих обставин, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі вже не чинні і повинен був відмовити Стягувачу у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 2 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким кредитний договір №008-29599-091012 від 09.10.2012 не є.

Щодо строків позовної давності, в межах яких може бути вчинений виконавчий напис, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст.88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, право вимоги у стягувача виникає з моменту неналежного виконання зобов`язання боржником у визначений договором строк. Однак у договорі №008-29599-091012 від 09.10.2012, наданому приватним виконавцем Турським О.В, не встановлений кінцевий строк погашення кредитної заборгованості, також не зазначено термін, на який надається кредит, а тому, неможливо встановити день виникнення права вимоги.

Таким чином, з кредитного договору неможливо встановити коли по ньому у кредитора виникло право вимоги, а отже - не можливо встановити, що строк, у межах якого вчинено виконавчий напис, порушено.

Позивач також вказує на те, що заборгованість не є безспірною.

Відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У цій справі не вбачається за можливе встановити, чи є заборгованість безспірною, оскільки у суду відсутній повний пакет документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис. Це зумовлено тим, що витребувані документи суду не надані.

Проте, встановлення тієї обставини, що виконавчий напис був вчинений на підставі договору, що не був нотаріально посвідченим, свідчить про його незаконність; така обставина є самостійною і достатньою для визання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачем не надано суду жодного документа в заперечення вимог позивача, та не доведено, що стягнена за виконавчим написом нотаріуса заборгованість відбувалась згідно вимог закону.

Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. суперечить вимогам статтей 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки кредитний договір №008-29599-091012 від 09.10.2012 , на підставі якого вчинений виконавчий напис, не є нотаріально засвідчений, а тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908,00 грн., що підтверджується квитанцією N 59527960 від 25.11.2021.

Керуючись ст.ст. 15,16, 18 ЦК України, ст.ст. 1, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис №111670, виданий 08.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс», , заборгованості у розмірі 44835,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» (, 03035 м. Київ, пл. Соломянська, буд. 2) 908,00 (дев`ятсот вімім) гривень судового збору на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Учасники справи мають право оскаржити рішення до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 13.04.2022