Провадження №2/523/885/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"20" грудня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

В інтересах та від імені ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи, звернулась адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 03 березня 2019 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода, де, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «NISSAN PRIMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги «Одеса-Южне» на 18 км. + 200 м., по вул. Семенова у с. Фонтанка, Лиманського р-ну, Одеської області, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з деревом. Внаслідок ДТП водій автомобіля ОСОБА_2 , помер на місці пригоди, а пасажир ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер від отриманих в ДТП травм в ООКЛ 07.03.2019 року.

Представник позивача зазначає, що позивач у справі по відношенні до загиблого, є матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження загиблого ОСОБА_3 Серія НОМЕР_2 , а відтак їй підлягають до виплати витрати понесені на поховання. Представник зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», яка в період часу з 17.12.2019 року по 19.12.2019 року здійснила виплати на загальну суму у розмірі: 78 748 грн. 19 коп., та при цьому відмовляється здійснити повну виплату відшкодування з посиланням на відсутність правових підстав такої.

На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача 22 748 грн. 00 коп. страхового відшкодування понесених витрат на поховання.

Ухвалою суду від 19 липня 2021 року позовну заяву до прийнято розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу заперечення відзив.

Ухвалою суду від 10 січня 2022 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни про забезпечення доказів. Витребувано від ФОП ОСОБА_4 засвідчену копію накладеної або іншого документа, який розшифровує надані послуги відповідно до квитанції ПКО № 50 від 10.03.2019 року (а.с.52).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та адвокат Ієговська Анастасія Олександрівна не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшла чергова заява представника позивача про можливість слухання справи у відсутність сторони позивача, в якій представник зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.70-71).

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (а.с. 67), про причини не явки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та/або заперечень не надійшло.

Судом враховується положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Таким чином, судом було вжито передбачених заходів щодо сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Ухвалою суду від 20 грудня 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків.

Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення витрат на поховання, представник позивача зазначила, що відповідач відмовив у виплаті послуг на поховання, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 50 від 10.03.2019 року, в якому зазначено, що платником є ОСОБА_1 , і підставою є поховання ОСОБА_3 , яка являється платіжним документом, відповідно до вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Судом встановлено, що згідно постанови Прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження від 19.04.2019 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000169 від 03.03.2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного (а.с.5-7).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №2844 (а.с.9).

Відповідно до довідки про причину смерті ОСОБА_3 , помер у віці 25 років, причина смерті: пасажир легкового автомобіля, травмований внаслідок зіткнення з фіксованим об`єктом (а.с.10).

Представником позивача зазначено, що з 17.12.2019 року по 19.12.2019 року страховиком Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» було здійснено виплату страхового відшкодування витрат на лікування у розмірі: 27 869, 46 гривень, моральної шкоди у розмірі: 50 076, 00 гривень, та витрат на поховання у розмірі: 802, 73 гривні, на загальну суму: 78 748, 19 гривень.

Судом досліджується лист Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» за підписом генерального директора Ким Г.Г., згідно якого ОСОБА_1 , повідомлено про причини не прийняття страховиком та відповідно відмови у здійснення виплати за прибутковим касовим ордером № 50 від 10.03.2019 року ФОП ОСОБА_4 , на загальну суму 22 748 гривень. В листі зазначено, що дана квитанція не оформлена належним чином, не містить фактичних даних, які саме послуги щодо захоронення померлого належать оплаті (а.с.22-24).

Згідно роздруківки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_4 , за видами діяльності надає наступні послуги: 96.03 організування поховань і надання суміжних послуг )основний); 56.21 постачання готових страв для події; 49.31- пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.56).

Суд звертає увагу учасників провадження, що ухвала суду про витребування доказів станом на час розгляду справи не виконана. Судом неодноразово вживались заходи щодо направлення ухвали суду для її виконання, однак, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.54,66). Представник позивача наполягала на розгляді справи.

Отже, станом на час розгляду справи у суду відсутні достовірні відомості про конкретно надані ФОП ОСОБА_4 , послуги, згідно квитанції № 50 від 10.03.2019 року.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

У позові представником зазначено, що спірна квитанція № 50 від 10.03.2019 року, яка не була прийнята страховиком є належним платіжним документом, оформленим відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно з п. 27.4. ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Законом України «Про поховання та похоронну справу» визначено загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, врегульовано відносини, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлює гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання.

Таким чином, ураховуючи різні культурні традиції народів, які живуть в Україні, певне розмаїття релігій, що сповідуються, зазначена норма не дає чіткого визначення поховання.

У відповідності до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України.

Саме такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 500/8418/13-ц.

Вирішуючи справу суд виходить з того, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, оцінює усі докази в сукупності.

З урахуванням викладено, суд дійшов висновку, що позивачем позовні вимоги не доведені, оскільки не надані належні та допустимі докази на підтвердження конкретизації витрат на поховання, згідно квитанції № 50 від 10.03.2019 року, посилання представника позивача на відповідність квитанції ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зводиться до того, що ФОП ОСОБА_4 , були надані послуги в сфері харчання, що відповідно до положення ст. 1201 ЦК України не відносяться до витрат на поховання.

Питання про судові витрати не вирішується, оскільки, позивач в силу ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258-259, 263, 265, 268, 273, 280-284, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про відшкодування шкоди заподіяної смертю фізичної особи залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.12.2022 р.

Суддя: