Справа № 456/3576/20 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/811/4686/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м.Львів

Справа № 459/3576/20

Провадження № 22ц/811/4686/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «ФК «Форінт», Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Львів), Державного підприємства «СЕТАМ», приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванни Володимирівни, про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, визнання недійсним з моменту складення акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним та скасування свідоцтва, визнання незаконним та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі та земельні ділянки, витребування з незаконного володіння нежитлових будівель та земельних ділянок,-

встановив:

14 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в процесі проведення електронних торгів були допущені порушення порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку» та Порядком реалізації арештованого майна, зокрема, порушено вимоги щодо публікації про проведення електронних торгів, оформлення відповідного протоколу. Під одним лотом реалізовувалися декілька самостійних одиниць нерухомого майна, інформація про нерухоме майно, що містилася на веб-сайті організатора, є неповною, неточною та неправдивою, що безпосередньо зменшило зацікавленість потенційних покупців на придбання такого майна. Зазначає, що прилюдні торги проведені 8 січня 2020 року всупереч постанові державного виконавця про відкладення проведення виконавчих дій від 2 січня 2020 року, якою було зупинено реалізацію лота. Також 28 квітня 2021 року Верховним Судом винесено постанову у справі № 1323/5992/2012, якою її касаційну скаргу задоволено. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2019 року в частині вирішення вимог її скарги про визнання дій головного державного виконавця щодо визначення вартості майна неправомірними, залишено в силі, а також зобов`язано державного виконавця провести повторну оцінку вартості спірного нерухомого майна, що свідчить про порушення порядку проведення торгів в частині визначення стартової ціни лота. Зазначає, що акт про реалізацію предмета іпотеки виданий з грубими порушеннями вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотекодержатель пропустив встановлений десятиденний строк на подачу відповідної заяви, відтак такий акт підлягає скасуванню, а оскільки на його підставі нотаріусом видане відповідне свідоцтво та прийняті рішення про реєстрацію права власності на спірне майно за відповідачем, такі також підлягають визнанню незаконними та скасуванню, оскільки прийняті з порушенням закону. Вважає, що майно набуте відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» без законних правових підстав, тому таке має бути витребуване на її (позивача) користь.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2021 року позов задоволено.

Ухвалено визнати недійсними результати електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за лотом 386315, а саме: нежитлові будівлі та споруди загальною площею 1388,4 кв.м; земельну ділянку площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005, земельну ділянку площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, земельну ділянку площею 1,300 га, кадастровий номер :05:022:0043 за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 458557 від 8 січня 2020 року.

Визнано недійсним з моменту складення акт про реалізацію предмета іпотеки, складений 14 серпня 2020 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Онишкевичем Романом Івановичем.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво, серія та номер 2093, видане 2 вересня 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54117614 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0005, площею 0,4215 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38233121, прийняте приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118752 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0043, площею 1,3 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38234240, прийняте приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118211 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0044, площею 1,106 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38233676, прийняте приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54109802 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38226743, прийняте приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.

Скасовано державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», , на нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 38226743, на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0005, площею 0,4215 га, номер запису про право власності 38233121, на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0043, площею 1,3 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38234240, на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0044, площею 1,106 га, номер запису про право власності 38233676.

Витребувано з незаконного володіння ТОВ «ФК «Форінт», , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0005, площею 0,4215 га, земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0043, площею 1,3 га, земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0044, площею 1,106 га.

Рішення суду оскаржує Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт». В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення підлягає скасуванню, оскільки при його винесенні судом були порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права. Вказує, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки визнання недійсними торгів, як спосіб захисту, може бути застосований тільки щодо торгів, які відбулися (якщо укладено договір купівлі-продажу). Зазначає, що троє торгів, які не відбулися в межах виконавчого провадження, за відсутності законних підстав для їх проведення (зупинення) державним виконавцем та ДП «СЕТАМ», є доконаним фактом, що відбувся, і який вказує на відсутність процесу реалізації предмета іпотеки за заниженою від ринкової вартості та порушення будь-яких прав боржника. Звертає увагу на те, що позивач пропустила строк позовної давності на звернення до суду, оскільки 9 січня 2020 року у неї розпочався тримісячний строк визначений ст. 48 Закону України «Про іпотеку» для оскарження вищевказаних електронних торгів від 8 січня 2020 року, який мав закінчитися 9 квітня 2020 року. Просить скасувати рішення та відмовити в повному обсязі у задоволенні позову.

17 січня 2022 року ДП «СЕТАМ» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам норм чинного законодавства, прийнято з недотриманням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 5 червня 2014 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області видано виконавчий лист № 1323/5992/2012 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом в розмірі 321 096,41 доларів США, що еквівалентно на час розгляду справи 2 565 560,31 грн.; заборгованості по відсотках - 83 012,49 доларів США, що еквівалентно 663 269,79 грн., пені за несплату кредитних коштів - 236 785,40 грн., пені за несплату відсотків - 74 721,36 грн. та 3 519,02 грн. судових витрат.

На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця від 3 липня 2014 року відкрито виконавче провадження.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем 1 серпня 2014 року описано та арештовано майно боржника ОСОБА_2 , а саме: нежитлові будівлі та споруди загальною площею 1 388,4 кв.м; земельну ділянку площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005, земельну ділянку площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044, земельну ділянку площею 1,300 га, кадастровий номер :05:022:043, за адресою: АДРЕСА_1 .

Арештоване і описане в межах виконавчого провадження належне ОСОБА_2 майно було передано нею в іпотеку на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. 29 серпня 2007 року за № 3705, та договору про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого цим приватним нотаріусом 2 червня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №1075.

Постановою державного виконавця від 13 лютого 2019 року проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на а ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на підставі ухвали Стрийського міськрайонного суду від 1 листопада 2017 року, яка набрала чинності 29 січня 2019 року.

Для проведення оцінки належного боржнику ОСОБА_2 нерухомого майна постановою державного виконавця від 19 лютого 2019 року у виконавчому провадженні № 43877342 залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_4 . Згідно висновку про вартість майна, виконаного ФОП ОСОБА_4 , ринкова вартість належного ОСОБА_2 описаного та арештованого майна становить 4 599 800 грн. без урахування ПДВ.

ДП «СЕТАМ» на 15 квітня 2019 року призначено електронні торги з реалізації лоту № 337675 за стартовою ціною 4 599 800 грн., які не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, про що складено відповідний протокол.

Згідно протоколу проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 30 жовтня 2019 року такі торги з реалізації лоту № 377736 за стартовою ціною 3 679 840 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

2 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 43877342 з примусового виконання виконавчого листа № 1323/5992/2012, виданого 5 червня 2014 року та зупинено реалізацію лоту №386315.

З протоколу проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 8 січня 2020 року вбачається, що електронні торги по лоту № 386315 за стартовою ціною 3 219 860 грн. не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області 30 січня 2020 року повідомило ТОВ «Форінт», що 8 січня 2020 року треті торги з реалізації переданого на торги майна ОСОБА_2 не відбулися через відсутність допущених учасників торгів. Стягувачу запропоновано відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» залишити за собою нереалізоване на електронних торгах майно боржника за ціною 3 219 860 грн. До відома стягувача доведено, що відповідно до ст. Закону України «Про виконавче провадження» якщо стягувач не заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і таке майно повертається боржнику.

Заявою від 18 березня 2020 року, яка надійшла до органу державної виконавчої служби 23 березня 2020 року, стягувач (іпотекодержатель) ТОВ «ФК «Форінт» виявило бажання придбати належне боржнику майно - предмет іпотеки за ціною 3 219 860 грн. шляхом залишення його за собою за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

14 серпня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Онишкевичем Р.І. складено акт про реалізацію предмета іпотеки, згідно якого предмет іпотеки, а саме: нежитлові будівлі та споруди загальною площею 1388,4 кв.м (прохідна під літерою Б-1, площею 14,4 кв.м, гараж під літерою Г-1 площею 371,7 кв.м, склад під літерою Д-2 площею 1002,3 кв.м, вбиральня під літерою «Є», ворота №1, огорожа №2, замощення під літерою «І») за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005; земельна ділянка площею 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044; земельна ділянка площею 1,3000 га, кадастровий номер :05:022:0043, розміщені за вказаною адресою, передані у власність шляхом залишення за стягувачем та іпотекодержателем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» за ціною 3 219 860 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості. Зазначений акт складено відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 41, 47, 49 Закону України «Про іпотеку», Розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року, на підставі протоколу проведення електронних торгів від 8 січня 2016 року №45855, складеного та підписаного організатором торгів ДП «СЕТАМ».

На підставі акту про реалізацію предмета іпотеки від 14 серпня 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. 2 вересня 2020 року було видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 2093, яким засвідчено, що ТОВ «ФК «Форінт» належить на праві власності вищезазначене нерухоме майно.

На підставі цього свідоцтва приватним нотаріусом Швед І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ «ФК «Форінт» - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54117614 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0005, площею 0,4215 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38233121; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118752 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0043, площею 1,3 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38234240; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118211 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :05:022:0044 площею 1,106 га за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38233676; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54109802 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Форінт», номер запису про право власності 38226743.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

Постановою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 1323/5992/2012 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову Львівського апеляційного суду від 6 серпня 2020 року скасовано. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2019 року в частині вирішення вимог скарги ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. щодо визначення вартості майна неправомірними, залишено в силі. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2019 року в частині вирішення вимог скарги ОСОБА_2 про зобов`язання державного виконавця провести повторну оцінку вартості майна, та розподілу судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення. Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, заінтересована особа - ТОВ «ФК «Форінт», в частині вирішення вимог про зобов`язання державного виконавця провести повторну оцінку вартості майна задоволено. Зобов`язано головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Берегових В.С. провести повторну оцінку вартості нерухомого майна.

Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними суду необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку реалізації арештованого майна та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18) зроблено правовий висновок про те, що норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Приписи Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 із внесеними змінами і доповненнями, передбачають правила проведення торгів. Пунктом 2 Розділу ІІ цього Порядку, в редакції, чинній на час проведення оспорюваних електронних торгів, передбачено, що організатор здійснює внесення до Системи інформацію про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема, дані про вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, спірне майно ОСОБА_2 було передано на реалізацію за вартістю, визначеною відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оцінювачем ФОП ОСОБА_4 та вказаною у Звіті про незалежну оцінку від 25 лютого 2019 року, що становить 4 599 800 грн., який, як встановлено судовими рішеннями, що набули законної сили, є необ`єктивним та необґрунтованим. Вказана вартість визначена як стартова ціна лоту № 337675 згідно протоколу проведення електронних торгів від 15 квітня 2019 року за № 398653. Згідно протоколу проведення других електронних торгів від 30 жовтня 2020 року стартова ціна лоту № 377736 (уцінений лот 337675) становила 3 679 840 грн. Згідно протоколу проведення третіх електронних торгів від 8 січня 2020 року стартова ціна лоту № 386315 (уцінений лот 377736) становила 3 219 860 грн., що становить 70 відсотків від вартості спірного майна, яка вказана у Звіті про незалежну оцінку майна, складеного ФОП ОСОБА_4 від 25 лютого 2019 року. У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки на третьому електронному аукціоні становить 70 відсотків початкової вартості предмета іпотеки від ціни на першому електронному аукціоні. За вказаною ціною спірне майно було передано стягувачу - іпотекодержателю ТОВ «ФК «Форінт».

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушення під час продажу майна приписів законодавства щодо визначення стартової ціни лоту, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, є підставою для визнання недійсними результатів прилюдних торгів.

Суд відхилив доводи відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», що на момент реалізації предмета іпотеки жодного рішення суду, яке б набрало законної сили та забороняло процедуру його реалізації ДП «СЕТАМ» не існувало, оскільки порушення вимог законодавства щодо визначення стартової ціни лоту існувало на момент проведення торгів і не залежало від набрання чинності судовим рішенням.

Суд першої інстанції посилався на те, що оскаржувані електронні торги було проведено під час відкладення проведення виконавчих дій, оскільки 2 січня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 43877342 з примусового виконання виконавчого листа № 1323/5992/2012 та зупинено реалізацію лоту №386315. Отже, відповідачем ДП «СЕТАМ» постанову про відкладення проведення виконавчих дій та зупинення реалізації лоту №386315 виконано не було, обов`язок щодо негайного зупинення електронних торгів організатором не виконано. Чинне законодавство не передбачає права організатора торгів чи учасників виконавчого провадження не виконувати рішення державного виконавця на підставі власної оцінки щодо законності такого. Натомість, встановляє обов`язок організатора торгів при надходженні такої постанови негайно зупинити електронні торги та поновити їх при одержанні постанови про продовження примусового виконання рішення. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, електронні торги були проведені ДП «СЕТАМ» до закінчення визначеного законом строку, на який може бути відкладено проведення виконавчих дій.

Із долучених відповідачем доказів, а також повідомлень про реалізацію лоту №386315, розміщених в друкованих засобах масової інформації «Ваш магазин» та «Львівська пошта», організатором вказана дата проведення торгів 4 грудня 2019 pоку, а не 8 січня 2020 року.

Суд відхилив доводи відповідача ТОВ «ФК «Форінт» про те, що торги, призначені на 4 грудня 2019 року, були зупинені та продовжені 8 січня 2020 pоку, а чинне законодавство не передбачає обов`язку ДП «СЕТАМ» повідомляти боржника та/або стягувана та/або державного виконавця про проведення електронних торгів після продовження примусового виконання рішення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що іпотечне майно підлягало до реалізації різними лотами, а не одним лотом, оскільки як вбачається з інформації про лот, нежитлові будівлі площею 1388,4 кв.м знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:022:0005 і :05:022:0044. Таким чином, на земельній ділянці площею 1,3000 га (кадастровий номер :05:022:0043) відсутні об`єкти нерухомості; тому вона є самостійним нерухомим майном.

Судом враховано, що у інформації про земельні ділянки відсутні відомості про наявність на них комунікацій, що вплинуло на попит покупців.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що проведення електронних торгів відбулося з порушеннями вимог законодавства, які вплинули на їх результати, за ціною, визначеною на підставі необ`єктивного та необґрунтованого звіту про оцінку майна, що порушує права власника реалізованого майна.

Рішення суду першої інстанції також мотивовано тим, що ТОВ ФК «Форінт» відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про іпотеку» вправі було залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною третіх торгів протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, тобто до 18 січня 2020 року. Однак іпотекодержатель своїм правом у визначений законом строк не скористався.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Встановлено, що позивач звернулася до суду із позовними вимогами про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого майна, акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва, визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Є встановленим, що торги з реалізації лоту № 386315, призначені на 8 січня 2020 року, не відбулися у зв`язку з відсутністю купівельного попиту (відсутністю допущених учасників торгів). Відтак, договір купівлі-продажу не укладено.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року (справа № 145/2047/16) зазначила, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено, не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що позовна вимога про визнання недійсними прилюдних торгів до задоволення не підлягає. Інші позовні вимоги є похідними щодо вказаної першої вимоги і тому з наведених мотивів до задоволення не підлягають. Така позиція наведена Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року (справа № 463/5924/14-ц).

Є встановленим, що виконавчою службою проводилося виконання рішення суду з 2014 року, яке до цього часу не виконане.

З матеріалів справи вбачається, що для реалізації предмета іпотеки стягувачі у межах виконавчого провадження (первинно - AT «Райффайзен Банк Аваль» та згодом - ТОВ «ФК «Форінт») вчиняли дії з доведення до відома невизначеного кола осіб інформації про продаж предмета іпотеки.

3липня 2014 року від AT «Райффайзен Банк Аваль» на сайтах http://domik.ua/nedvizhimost/stryj-prodam-sklad-promislova-ul-id952658.html та https://www.real-estate.lviv.ua/221354-sklad-sale-Stryy-Striyskiy-Promislova-vul.html розміщено оголошення про продаж предмета іпотеки за ціною 1 617 396 грн. Від ТОВ «ФК «Форінт» 2 жовтня 2019 року на сайті https://www.olx.ua/uk/obyavlenie/kompieks-skladsk-primschennva-ploscheyu-1-388-4-kv-m-ta-zem-dlvanki-IDDQ4kS.html та 7 жовтня 2019 року на сайті https://dom.ria.com/uk/realty-prodaia-skladskie-pomescheniya-strvv-strvv-15523369.html розміщено оголошення про продаж предмета іпотеки за ціною 3 679 840 грн.

Станом на 31 жовтня 2019 року описані оголошення було переглянуто відвідувачами зазначених сайтів понад 200 разів. Докази того, що були звернення з пропозицією викупу іпотечного майна до ТОВ «ФК «Форінт» чи державного виконавця відсутні.

Також були розміщені оголошення з продажу предмета іпотеки на перших торгах 17 березня 2019 року на сайтах https://dom.ria.com https://www.olx.ua за ціною 4 599 800 грн.

Після того, як іпотечне майно не було реалізоване 30 жовтня 2019 року на других електронних торгах, ТзОВ «ФК «Форінт» на сайті https://dom.ria.com було здійснено редагування оголошення від 7 жовтня 2019 року та зазначено нижчу вартість майна, яке реалізовувалося, - 3 219 860 грн., що відповідає вартості, за якою зазначене майно також не було реалізоване ДП «СЕТАМ» 8 січня 2020 року на третіх електронних торгах (лот № 386315).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Є встановленим, що через відсутність будь-якого попиту, оскільки жодна особа не зголосилася прийняти участь в торгах та придбати іпотечне майно, торги з реалізації предмета іпотеки тричі не відбулися за ціною 4 599 800 грн., 3 679 840 грн. і 3 219 860 грн. відповідно.

Таким чином, рішення суду не виконується протягом тривалого часу (з 2014 року) і стягувач позбавлений можливості виконати судове рішення в розумні строки, що суперечить засадам обов`язковості судового рішення та забезпечення його виконання.

Не спростовані доводи ТОВ «ФК «Форінт», що у постанові Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2021 року у справі № 1323/5992/2012 не зазначено, що предмет іпотеки реалізований за заниженою ціною,яка може завдати суттєвих збитків боржнику, а також того, що вартість майна була вищою і майно могло бути реалізоване за вищою ціною; за обставин, коли участь у прилюдних торгах не прийняла жодна особа на умовах стартової ціни, визначеної перед проведенням торгів. ТОВ «ФК «Форінт» не стороною у цій справі.

Зазначене рішення Верховного Суду винесено після набуття ТОВ «ФК «Форінт» права власності на предмет іпотеки.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду (справа № 186/656/14, постанова від 2 червня 2021 року) прийшов до висновку, що обґрунтованими є висновки судів у частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання державного виконавця провести певні виконавчі дії, оскільки відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», та пункту 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На час набуття майна ТОВ «ФК «Форінт» не існувало рішень суду, які набрали законної сили, та забороняли реалізацію предмета іпотеки ДП «СЕТАМ».

3 вересня 2019 року постановою Львівського апеляційного суду у справі № 1323/5992/2012, залишеною без змін постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 грудня 2019 року, скасовано ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 квітня 2019 року про зупинення реалізації нерухомого майна.

У постанові № 1323/5992/2012 від 28 квітня 2021 року Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вартість майна, визначена у звіті від 25 лютого 2019 року, не є нижчою за ринкову, а отже відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо визначення вартості арештованого майна внаслідок порушення норм процесуального прав щодо оцінки наявних у справі доказів, зокрема вимог статті 89 ЦПК України, відповідно до якої оцінка доказів має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні як кожного окремо доказу так і у їх взаємозв`язку на предмет їх належності, достовірності та достатності, з наведенням мотивів як відхилення так і урахування кожного доказу.

Боржник ОСОБА_2 в певній мірі визнавала ціну, за якою майно було виставлено на торги. Зокрема, у пропозиції про врегулювання заборгованості від 8 вересня вона зазначила, що згідно з актом від 14 серпня 2020 року предмет іпотеки запропоновано залишити у власності ТОВ «ФК «Форінт» за ціною 3 219 700 грн. у зв`язку з тим, що за результатами електронних торгів від 15 квітня, 30 жовтня 2019 року та 8 січня 2020 року торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників; неможливість реалізувати предмет іпотеки через електронні торги ДП «СЕТАМ» зумовлено станом його неліквідності, у зв`язку із значним занепадом ринку нерухомості щодо оренди та продажу в місті Стрий Львівської області.

ТОВ «ФК «Форінт» стверджує, що після прийняття у власність нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, цим ТОВ в Державний бюджет України зараховано більше 570 000 грн. (податок на прибуток) та сплачено до місцевого бюджету Стрийської територіальної громади більше 140 000 грн. податку на нерухомість.

Встановлено, що на час проведення електронних торгів з квітня 2019 року по січень 2020 року не існувало постанови Верховного Суду від 28 квітня 2021 року про визнання незаконними дій державного виконавця у частині визначення вартості майна, а постановою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 1323/5992/2012) визнано незаконним зупинення цих торгів і тому такі були продовжені. Тобто, реалізація майна проводилася у час, коли не було підстав для її зупинення.

На час реалізації іпотечного майна чинними були постанова Львівського апеляційного суду від 6 серпня 2019 року щодо законності дій державного виконавця при проведенні оцінки предмета іпотеки та постанова Верховного Суду від 18 грудня 2019 року про незаконність зупинення виконавчих дій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року (справа № 922/2416/17) зазначила, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме і собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення. Відтак, відсутні підстави стверджувати, що оцінка майна 25 лютого 2019 року, проведення електронних торгів та оформлення їх результатів у період з квітня 2019 року до квітня 2020 року можуть бути визнаними недійсними через визнання незаконними дій державного виконавця рішенням від 28 квітня 2021 року у справі № 1323/5992/2012.

Судом встановлено, що 4 листопада 2019 року ДП «СЕТАМ» на офіційному сайті https://setam.net.ua/auction/387444 розміщено оголошення про проведення 4 грудня 2020 року третіх електронних торгів з реалізації предмета іпотеки (лот № 386315) за стартовою ціною 3 219 860 грн.

6 та 7 листопада 2019 року ДП «СЕТАМ» в газетах «Львівська пошта» № 87 та «Ваш магазин» № 42 розміщено оголошення про проведення третіх електронних торгів з реалізації лоту № 386315 (уцінений лот № 377736).

ДП «СЕТАМ» листом № 11754/17-18-19 від 5 листопада 2019 року, направленим на поштові адреси учасників виконавчого провадження (ТОВ «ФК «Форінт» та ОСОБА_2 )повідомило про проведення 4 грудня 2019 року третіх електронних торгів з реалізації лоту № 186315 за стартовою ціною 3 219 860 грн., які надалі, були перенесені на 8 січня 2020 року.

Відтак, належить зробити висновок, що організатором торгів (ДП «СЕТАМ») належно та у визначений законодавством спосіб здійснено повідомлення ОСОБА_2 та розміщено оголошення в газетах «Львівська пошта» та «Ваш магазин» для доступу невизначеного кола осіб до інформації про треті електронні торги (лот № 386315 (уцінено лот № 377736)).

2 січня 2020 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області Курманом Б.Г. винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, яка того ж дня була зареєстрована у канцелярії Львівської філії ДП «СЕТАМ». Цьогож дня на сайті ДП «СЕТАМ» розміщено інформацію про зупинення призначених торгів на підставі ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2019 року у справі № 1323/5992/2012, яка була скасована Львівським апеляційним судом 6 серпня 2020 року. У постанові про відкладення проведення виконавчих дій не вказано строк, на який такі дії відкладаються.Постанова про відкладення проведення виконавчих дій винесена у зв`язку з оскарженням боржником дій державного виконавця в судовому порядку у справі № 1323/5992/2012, що не може бути підставою для відкладення виконавчих дій, оскільки такої підстави відкладення не містить ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження».

ДП «СЕТАМ» було внесено зміни в оголошення про проведення (продовження) третіх торгів з реалізації предмета іпотеки, лот № 386315, за стартовою ціною 3 219 860 грн., - змінено дату проведення торгів на 8 січня 2020 року.

Для залучення до участі в торгах потенційних покупців ТОВ «ФК» Форінт» додатково розміщувало оголошення про продаж іпотечного майна на перших, других та третіх торгах на сайтах https://dom.ria.com https://www.olx.ua. Докази, що боржник сприяла реалізації іпотечного майна, відсутні.

Доводи про наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними у зв`язку тим, що реалізація предмета іпотеки проводилась одним лотом, не можуть бути взіяті до уваги з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 11 розділу III Порядку реалізації арештованого майна, інформація про майно, включене до лота, виставленого на електронні торги (торги за фіксованою ціною), вноситься організатором згідно з документами, наданими державним виконавцем відповідно до пунктів 2, 3 розділу II зазначеного Порядку. Організатор електронних торгів має право на доповнення вказаної вище інформації виключно в частині фотографічного зображення майна та відомостей про нього (склад, характеристика, опис), і не наділений повноваженнями на розподіл майна на самостійні лоти, яке зазначене в заявці органу виконавчої служби.

Короткий опис майна (лоту № 386315) повністю відповідає опису предмета іпотеки, відображеному у договорі іпотеки, посвідченому приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М. 29 серпня 2007 року, та договорі від 2 вересня 2009 року про внесення змін до договору іпотеки.

Відповідно до п.1.1 договору про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальковською М.М., викладено пункт 1.2 договору іпотеки в наступній редакції: «Предметом іпотеки є нерухоме майно»: нежитлові будівлі та споруди заг. пл. 1 388,4 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка пл. 0,4215 га, кадастровий номер :05:022:0005 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка пл. 1,1060 га, кадастровий номер :05:022:0044 за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка пл. 1,300 га, кадастровий номер :05:022:0043 за адресою: АДРЕСА_1 .

При оскарженні дій державного виконавця у справі № 1323/5992/2012 ОСОБА_5 не зазначала про наявність порушень при формуванні лоту.

Позивач була обізнана з тим, що державним виконавцем проведено підготовчі дії з формування лоту з метою проведення електронних торгів та перші електронні торги з реалізації зазначеного вище нерухомого майна призначено на 15 квітня 2019 року. Однак вона не оскаржувала дії державного виконавця щодо формування лоту, в тому числі щодо оскарження передачі на реалізацію зазначеного майна одним, а не окремими лотами. Відтак, проведення торгів з реалізації майна, оформленого одним лотом, не може бути підставою для визнання таких недійсними, оскільки такі дії державного виконавця мають інший спосіб їх оскарження. Зазначене відповідає позиції Касаційного цивільного суду, наведеній у постанові від 1 липня 2020 року (справа № 727/8305/17).

Закон України «Про виконавче провадження» допускає звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18).

Є встановленим, що на примусовому виконанні перебувало рішення суду про стягнення заборгованості, а не рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відтак, належить погодитися з тим, що під час виконавчого провадження державним виконавцем застосовано Закон України «Про виконавче провадження», зокрема,, щодо повідомлення стягувачу про залишення за собою нереалізованого майна відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 6,8 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах, виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом.

4 березня 2020 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 363, ТОВ «ФК «Форінт» отримано повідомлення Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) № 30.01.2020/01.1-26/В-6/2970 від 30 січня 2020 року з проханням повідомити протягом 10 робочих днів з дня отримання даного повідомлення інформацію про бажання залишити за собою нереалізоване 8 січня 2020 року на електронних торгах майно боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» 5 березня 2020 року розпочався строк на подання ТОВ «ФК «Форінт» повідомлення про намір залишити за собою не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно боржника ОСОБА_2

8 березня - Міжнародний жіночий день, який є вихідним, припав на неділю. У разі, коли святковий або неробочий день співпадає з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового/неробочого день. 10 робочим днем після одержання ТОВ «ФК «Форінт» повідомлення з пропозицією залишити нереалізоване майно за собою, є 19 березня 2020 року.

19 березня 2020 року ТОВ «ФК «Форінт», згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштовогої відправлення № 987, Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скеровано повідомлення № 2/2020/03/1950 від 18 березня 2020 року про те, що у відповідності до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» бажає залишити за собою не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 386315) за ціною третіх електронних торгів.

З наведеного належить зробити висновок, що ТОВ «ФК «Форінт» не пропущено строк, визначений у ч.8 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки таке повідомлення було скеровано на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) саме на 10-й робочий день з дня отримання вищезазначеного повідомлення від 30 січня 2020 року.

Акт про реалізацію предмета іпотеки від 14 серпня 2020 року згідно заяви ТОВ «ФК «Форінт» про залишення за собою нереалізованого нерухомого майна від 18 березня 2020 року, а не від 18 січня 2020 року видано після скасування 6 серпня апеляційним судом ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 7 листопада 2019 року у справі №1323/5992/2012. Це не впливає на його підставність і правомірність.

Велика Палата Верховного Суду зазначила у постанові 25 травня 2021 року (справа № 923/971/19) підтримала постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25 листопада 2020 року, якою рішення Господарського суду Херсонської області від 1 вересня 2020 року було скасовано, у задоволенні позову відмовлено в тому числі з підстав того, що позовні вимоги про скасування результатів електронних торгівта складених за їх наслідками спірних актів державного виконавця спрямовані не на поновлення порушених прав позивача, а на перешкоджання виконанню судових рішень у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури.

Колегія суддів прийшла до висновку, що при примусову виконанні судового рішення про стягнення коштів з боржника ОСОБА_2 дотримано процедуру реалізації арештованого майна з видачею акту про реалізацію предмета іпотеки після визнання третіх електронних торгів такими, що не відбулися, та передачу стягувачу нереалізованого на третіх торгах майна за його (стягувача) згодою.

Згідно ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У постанові Верховного Суду України від 6 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 наведено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суду необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електроних торгів.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2017 року (справа № 668/5633/1) та Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 761/3044С) привели виснвки, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15), від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1749цс15), від 13 квітня 2016 року (справа № 6-2988цс15), від 29 червня 2016 року (справи № 6-370цс16 та № 6-547цс16), від 29 листопада 2017 року (справа № 6-231цс17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року по справі 678/301/12 зазначила: «для визнання торгів недійсними з підстави закінчення строку дії оцінки майна необхідно, щоб такі порушення порядку одночасно порушували права чи законні інтереси особи, яка оскаржує торги. Із огляду на норми частини першої статті 16 ЦК України проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги. Саме такі висновки є сталими та містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року (провадження № 6-1749цс15), від 29 червня 2016 року (провадження № 6-370цс16), від 6 липня 2016 року (провадження № 6-3174цс15), від 12 жовтня 2016 року (справа № 369/5994/14-ц), а також від 29 листопада 2017 року (справа № 668/5633/14-й), неодноразово підтримані Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, й постановах від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-8527св18), від 27 лютого 2019 року (провадження № 61-11800св18), а також від 12 вересня 2018 року(провадження № 61- 22798св18), і Велика Палата Верховного Суду підстав для відступу від вказаних висновків не вбачає».

Тобто, саме по собі питання законності (чинності) звіту про оцінку майна не може бути підставою для задоволення позову, якщо не встановлено порушення прав і законних інтересів боржника.

Позивач не довела, що її права є порушеними.

При передачі нерухомого майна в іпотеку на забезпечення виконання кредитних зобов`язань, ОСОБА_2 була обізнана про право на погашення вимог кредитора за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання нею зобов`язань за кредитним договором. При цьому визначено заставну вартість предмета іпотеки в розмірі 3 004 158 грн. (п. 1.4. нотаріально посвідченого договору іпотеки від 29 серпня 2007 року). Тому посилання позивача на неправомірне позбавлення її права власності на нерухоме майно не може бути прийняте як порушення її прав та законних інтересів, оскільки позбавлення такого права передбачено для боржника, який не виконує судове рішення про стягнення заборгованості (Розділ VII Порядок звернення стягнення на майно боржника Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, добросовісний набувач не може відповідати набутим майном, про вилучення якого заявлено позивачем. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

З урахуванням встановленого, не підлягають до задоволення вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації на таке за відповідачем ТОВ «ФК «Форінт»

Не може бути відновлене право одного суб`єкта цивільного обороту за рахунок порушення прав іншого.

Колегія суддів відзначає, що ОСОБА_2 користується значними кредитними коштами з 2007 року. Її заборгованість складає 582 675 доларів США і 311 506,76 грн. Рішення суду 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості не виконане, що суперечить принципам верховенства права, правової визначеності та обов`язковості судових рішень.

Обов`язковість рішення суду виступає невід`ємним елементом сучасної демократичної держави.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні від 26 червня 2013 року (справа № 5-рп/2013) Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012)

Конситуційним Судом України вказано на безумовне право кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду у справі «Шмалько проти України» зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Така позиція Європейського суду міститься у справах «Ромашов проти України» та «Горнсбі проти Греції».

У справі «Янголенко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, іці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні по справі «Чіжов проти України»Європейський суд зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (справа «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України»).

Європейський суд також вказує, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (Brumaresuc v. Romania). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (Lupeni Greek Catholik Parish and Others v. Romania). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. the United Kingdom).

У ч.1 ст. 8 Конституції України, ст.10 ЦПК України передбачено, що в Україні закріплено визнання і дію принципу верховенства права. Суд, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст. 129 Конституції України).

Недоведеність порушеного права або інтересу є самостійною/обов`язковою підставою для відмови у задоволенні позову (такі правові висновки також містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15ц, постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17, постанові Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18 та від 3 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 3-670гс15 та від 1 червня 2016 року у справі № 920/1771/14, постанові Вищого господарського суду України від 5 квітня 2017 року по справі №910/7116/16).

Колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для відмови у позові за недоведеністю порушеного права позивача, що виключає відмову у позові за пропуском позовної давності як самостійної підстави для відмови в позові при його обгрунтованості.

Керуючись: п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 листопада 2021 року та прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м.Львів), Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед Іванни Володимирівни про:

-визнання недійсними результатів електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за лотом 386315, а саме: нежитлових будівель та споруд загальною площею 1388,4 кв.м.; земельної ділянки площею 0,4215 га (кадастровий номер :05:022:0005), земельної ділянки площею 1,1060 га, (кадастровий номер :05:022:0044), земельної ділянки площею 1,300 га (кадастровий номер :05:022:0043) за адресою: АДРЕСА_1 , оформлених протоколом № 458557 від 8 січня 2020 року;

-визнання недійсним з моменту складення акту про реалізацію предмета іпотеки, складеного 14 серпня 2020 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Онишкевичем Романом Івановичем;

-визнання недійсним та скасування свідоцтва, серія та номер 2093, виданого 2 вересня 2020 року приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.;

-визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54117614 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0005) площею 0,4215 га за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», номер запису про право власності 38233121, прийнятого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.;

-визнання незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118752 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0043) площею 1,3 га за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,номер запису про право власності 38234240, прийнятого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.;

-визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54118211 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0044) площею 1,1060 га за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,номер запису про право власності 38233676, прийнятого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.;

-визнання незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 54109802 від 17 вересня 2020 року про реєстрацію права власності на нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,номер запису про право власності 38226743, прийнятого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В.;

-скасування державної реєстрації права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на нежитлові будівлі загальною площею 1388,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 38226743, на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0005) площею 0,4215 га, номер запису про право власності 38233121; на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0043) площею 1,3 га, номер запису про право власності 38234240; на земельну ділянку (кадастровий номер :05:022:0044) площею 1,106 га, номер запису про право власності 38233676;

-витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на користь ОСОБА_2 нежитлових будівель загальною площею 1388,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки (кадастровий номер :05:022:0005) площею 0,4215 га, земельної ділянки (адастровий номер :05:022:0043) площею 1,3 га, земельної ділянки (кадастровий номер :05:022:0044) площею 1,106 га.

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (Код ) 12 258 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст рішення складено 6 грудня 2022 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: _______________Ю.Р.Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк