Справа №359/9826/21
Провадження №2/359/867/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання перенести паркан; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання демонтувати приміщення вбиральні,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явлених позовів.

1.1. В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним первісним позовом та посилається на те, що вона є власницею земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером :11:013:0012 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по АДРЕСА_1 . В межах цієї земельної ділянки ОСОБА_3 побудувала паркан. Ця обставина перешкоджає позивачу користуватись частиною земельної ділянки. Тому ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача перенести паркан на спільну межу між земельною ділянкою позивача та земельною ділянкою ОСОБА_3 .

1.2. В ході підготовчого провадження ОСОБА_3 також пред`явила зустрічний позов та посилається на те, що вона є власницею домоволодіння по АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером :11:013:0001 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої за цією ж адресою. ОСОБА_1 , нехтуючи санітарними та будівельними нормами, побудувала приміщення вбиральні без відступу від спільної межі та поряд з житловим будинком відповідача. Тому ОСОБА_3 просить суд зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати приміщення вбиральні.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2021 року (а.с.31-32) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2021 року (а.с.34-35) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 січня 2022 року (а.с.114-115) зустрічний позов, пред`явлений ОСОБА_3 , був об`єднаний в одне провадження з первісним позовом, пред`явленим ОСОБА_1 .

2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 січня 2022 року (а.с.116-117) підготовче провадження було закрито, а цивільну справу було призначено до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явлених позовів.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримують первісний позов та наполягають на його задоволенні. Вони не визнають зустрічний позов та просять суд відмовити в його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_5 не визнає первісний позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що спірний паркан був збудований сім`єю ОСОБА_1 , а не відповідачем. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що вказаний паркан розташовується в межах земельної ділянки позивача. Тому представник відповідача ОСОБА_5 просить суд відмовити у задоволенні первісного позову. Крім того, вона підтримує зустрічний позов та наполягає на його задоволенні.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером :11:013:0012 з цільовим призначенням для будівництва і обслуго-вування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по АДРЕСА_1 . Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №52005762 від 25 січня 2016 року (а.с.6).

4.2. ОСОБА_3 є власницею домоволодіння по АДРЕСА_2 . Це підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 51216147 від 29 грудня 2015 року (а.с.103). Крім того, їй належить земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :11:013:0001 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташована за вказаною адресою. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ №080927 від 21 травня 2004 року (а.с.106).

4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.

5. Норми права та усталена судова практика, якою керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

5.2. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

5.4. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

5.5. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.6. Згідно з ч.1-ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

5.7. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

5.8. Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Для підтвердження обставин, викладених у первісному позові, ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 подали акт обстеження житлових і матеріально-побутових умов, складений 9 липня 2021 року депутатом Бориспільської міської ради Шевц В.О. (а.с.26). Зі змісту цього документа вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 були спиляні три дерева, був повалений туалет, а також без відома позивача був перенесений паркан та були вчинені інші самовільні дії сусідів. Однак у вказаному письмовому доказі взагалі відсутня інформація про фактичне місце розташування паркану, зокрема що він знаходиться в межах земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_1 . Ця обставина свідчить про те, що акт обстеження житлових і матеріально-побутових умов, складений 9 липня 2021 року депутатом Бориспільської міської ради Шевц В.О., не містить інформацію щодо предмета доказування та не є належним доказом в розумінні ст.77 ЦПК України. Відсутні відомості про розташування спірного паркану на земельній ділянці, що перебуває у власності позивача, також у схемах розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.7-8, 13 зворот-14), у тахометричній зйомці вказаної земельної ділянки (а.с.18), у збірному кадастровому плані суміжних землевласників і землекористувачів (а.с.21), а також у роздруківках фотографій (а.с.85-98). Перелічені письмові докази також не є належними доказами. Натомість, перевірка того, чи розташовується паркан в межах земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_1 , потребує спеціальних знань. На підставі ч.2 ст.102 ЦПК України вказана обставина може бути підтверджена виключно висновком експерта, а не письмовими доказами чи показаннями свідків. Тому наведені вище докази не тільки не є належними, а також не є допустимими в розумінні ст.78 ЦПК України.

6.2. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не подали докази на підтвердження того, що спірний паркан був зведений саме ОСОБА_3 , а не членами її сім`ї. Навпаки, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка була викликана за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , показала, що паркан був зведений чоловіком ОСОБА_1 . Інший свідок ОСОБА_7 , яка також була викликана за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 , показала, що ОСОБА_3 та члени її сім`ї ніколи не ставили паркан. Першу огорожу з шиферу облаштував батько ОСОБА_1 , а другу огорожу з металевої сітки - її син.

6.3. З огляду на це суд вважає, що жодних підстав для покладення на ОСОБА_3 зобов`язання перенести паркан відсутні. Тому у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 належить відмовити.

6.4. Для підтвердження обставин, викладених у зустрічному позові, ОСОБА_3 також подала акт обстеження житлово-побутових умов, складений 18 листопада 2021 року депутатом Бориспільської міської ради Шевц В.О. (а.с.107). Зі змісту цього документа вбачається, що туалет, побудований ОСОБА_1 , розташовується впритул до будинку ОСОБА_3 . Однак прислівник «впритул» не визначає точної відстані між вказаними об`єктами нерухомого майна. Інформація про відстань від спірного приміщення вбиральні до будинку ОСОБА_3 відсутня також у роздруківках фотографій (а.с.109-110). У зв`язку з тим, що жодна посадова особа або спеціаліст не здійснив замір вказаної відстані, наведені письмові докази містять лише приблизну інформацію, яка згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України не може бути покладена в основу судового рішення.

6.5. Крім того, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 не подали докази на підтвердження того, що приміщення вбиральні було зведено ОСОБА_1 з порушенням санітарних та будівельних норм, а також на підтвердження того, що вказаний об`єкт нерухомого майна об`єктивно перешкоджає ОСОБА_3 користуватись її домоволодінням та земельною ділянкою.

6.6. З огляду на це суд вважає, що підстави для покладення на ОСОБА_1 зобов`язання демонтувати приміщення вбиральні відсутні. Тому у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 належить відмовити також.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). ОСОБА_3 також сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.113). Однак у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено в повному обсязі.

7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування сторонам витрат на оплату судового збору відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання перенести паркан відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобов`язання демонтувати приміщення вбиральні відмовити.

Повний текст рішення суду складений 2 травня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець