26.12.2022 Справа № 756/8322/22
Справа № 756/8322/22
Провадження № 2/756/4597/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря Агажанової І.С.,

розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

22.09.2022 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить: стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на його користь грошові кошти в розмірі 3000,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що 17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 відкрив у банку рахунок, на якому в лютому 2021 року розмістив грошові кошти (депозит) в сумі 400 000,00 грн. Після цього банк запропонував йому безкоштовно отримати картку IRON BANK без будь-якої плати за її отримання і користування. При цьому, позивач погодився її отримати за умови безкоштовного обслуговування. В лютому 2022 р. позивач зняв кошти з депозиту. Протягом лютого-березня банк не стягував комісію з позивача, однак 27.04.2022 р., 27.05.2022 р., 27.06.2022 р., 27.07.2022 р. банк списував з картки клієнта по 750 гривень, на загальну суму 3000,00 грн. Свою згоду на сплату комісії позивач не надавав, вважає списання комісії протиправним. Він звертався з претензією до банку для вирішення ситуації, але банк списані кошти не повернув. Зазначає, що Умови і правила банку містять два різні способи отримання картки, а саме оформлення депозиту на відповідну суму, що дає право безоплатного обслуговування картки та сплата щомісячної комісії. Позивач скористався саме першим способом. Будь-якого замовлення картки або підтвердження дати, з якої було би можливо списувати комісію, він не здійснював. Списання комісії є одностороннім без згоди клієнта.

Ухвалою судді від 26.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

24.10.2022 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, зазначив, що позивач уклавши з банком договір підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг та Тарифами. Відповідно до ст. 6 глави 8 Умов і правил, право на отримання та користування платіжною карткою IRON BANK виникає у разі розміщення депозиту, і лише на період розміщення такого депозиту. В такому разі клієнт не сплачує комісію за випуск і щорічну комісію за обслуговування картки. Позивач своє право реалізував, картку отримав і не сплачував комісію. Позивач був проінформований, що з 01.03.2022 р. закінчується безкоштовне обслуговування картки IRON BANK , комісія складатиме 750 грн. на місяць. Разом з тим, нарахування комісії почалось у квітні 2022 р. Обізнаність позивача про зміну умов підтверджується аудіо записом розмов з представниками банку. Позивач мав вибір, або залишитись на платному обслуговуванні, або замовити іншу картку. Згоду на списання комісії дав сам позивач активувавши картку та прийнявши Умови і правила банку.

03.11.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погодився з позицією банку, зазначив, що він не погоджувався на сплату комісії, банк в односторонньому порядку змінив умови договору. Активація картки свідчить лише про згоду на користування нею, яке було для позивача безкоштовним, але банк без згоди позивача почав списувати комісію. Позивач дійсно спілкувався з представниками банку, але він не погоджував списання з нього комісії.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи учасників справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах.

Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 відкрив поточний рахунок та став клієнтом Акціонерного товариства «Універсал Банк», підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій прийняв Умови і правила відповідача, Тарифи.

В лютому 2021 року позивач розмістив грошові кошти (депозит) в сумі 400 000,00 грн., та отримав картку IRON BANK без сплати комісії за випуск картки та за її обслуговування.

За час розміщення депозиту, комісія позивачу не нараховувалась.

В лютому 2022 року позивач зняв грошові кошти з депозиту.

Відповідно до телефонних розмов з представниками банку, вони повідомили позивачу, що подальшого безоплатного обслуговування картки не буде, та з 01.03.2022 р. буде нараховуватись комісія.

Згідно з випискою по картці позивача, 27.04.2022 р., 27.05.2022 р., 27.06.2022 р., 27.07.2022 р. банк списував з картки клієнта комісію за обслуговування картки IRON BANK по 750 гривень, на загальну суму 3000,00 грн.

24.08.2022 р. банк на звернення позивача повідомив, що підстави для повернення коштів відсутні, 16.02.2022 р. у мобільний додаток позивачу було направлено повідомлення про нарахування комісії за обслуговування картки з 01.03.2022 р.

07.09.2022 р. позивач звернувся до банку з претензією, у якій вимагав повернути списані грошові кошти в сумі 3000,00 грн.

Статтею 6 глави 8 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що картка IRON BANK може бути отримана двома способами:

1) Розміщення депозиту IRON відповідно до умов договору, що надає клієнту можливість отримати картку IRON BANK та користуватись на період розміщення в банку депозиту. В такому разі клієнт не сплачує комісію за випуск картки та щорічну комісію за обслуговування рахунку. Кожне зменшення суми депозиту до рівня нижчого кратного Мінімальній сумі депозиту IRON припиняє дію платіжної картки IRON BANK, що надана у зв`язку із розміщенням відповідної суми.

2) Оплата щорічної комісії за обслуговування рахунку картки IRON BANK. Комісія за обслуговування рахунку картки IRON BANK нараховується щомісячно з дати підтвердження Клієнта замовлення картки IRON BANK та списується з Клієнта у порядку та сумі, передбачених у Тарифах.

Відповідно до наданих банком Тарифів станом на 25.02.2020 р., розмір комісії за обслуговування картки IRON BANK складає 500,00 грн. щомісячно.

У Паспорті споживчого кредиту, наданого банком, інформація про оплату щомісячної комісії за обслуговування картки, відсутня.

Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права.

Згідно зі ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

На підставі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статей 1011, 1012 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії.

Статтею 1013 ЦК України передбачено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

У частині 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Частинами 4, 5 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що інформація про платежі, що надається споживачу кредитодавцем відповідно до частин другої та третьої цієї статті, обов`язково має включати базу розрахунку платежів (суму, на підставі якої робиться відповідний розрахунок, зокрема суму наданого кредиту, суму непогашеного кредиту тощо). У разі якщо окремі умови надання споживчого кредиту, визначені у частинах другій та третій цієї статті, діятимуть протягом частини строку користування кредитом, кредитодавець повідомляє споживача про такі умови, строк їх дії та порядок інформування про їх зміну.

Оцінка доказів і мотиви суду.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цій справі ключовим є питання наявності правових підстав для списання банком з рахунку клієнта комісії за обслуговування кредитної картки.

Перш за все суд зазначає, що Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено два способи отримання і користування платіжною карткою IRON BANK: оформлення депозиту на обумовлену Умовами і правилами суму і оплата щомісячної комісії. При цьому, перший спосіб передбачає звільнення від сплати комісії за випуск відповідної картки та за обслуговування картки, але яке прямо зазначено у ст. 6 глави 8 Умов і правил - лише на період розміщення в банку депозиту.

Тобто, суд погоджується з доводами банку про те, що безоплатне користування карткою IRON BANK може відбуватись лише на період дії депозиту IRON.

Водночас, цим же пунктом договору передбачено, що картка припиняє дію у разі зменшення суми депозиту від передбаченого договором рівня.

Суд звертає увагу, що Умовами і правилами банку, не передбачено автоматичний перехід з однієї форми користування карткою на іншу, тобто з безоплатної на платну.

За наведених обставин, після припинення депозиту, що є умовою безоплатного обслуговування карткою, банк мав право припинити обслуговування картки, або оформити з позивачем зміну умов обслуговування картки іншим чином у передбачений законом спосіб (статті 207, 628, 634 ЦК України).

Суд виходить із того, що зміна умов користування кредитною карткою, яка пов`язана із нарахуванням і списанням з позивача додаткових комісій, які він раніше не сплачував, повинна бути прийнята клієнтом банку шляхом однозначного надання такої згоди на пропозицію банку, або шляхом укладення додаткової угоди.

Натомість у цій справі відповідачем не було надано суду жодних доказів, які би підтверджували, що списання з позивача комісії за обслуговування картки відбулось у відповідності до наданої ним згоди.

Суд приймає до уваги, що банк попередив позивача про наступне нарахування комісії, проте це не звільняє банк від відповідальності за те, що він в односторонньому порядку почав таку комісію списувати, не отримавши згоди клієнта на прийняття такої пропозиції і його згоди з такими умовами подальшого обслуговування.

Суд наголошує на тому, що попередження банком клієнта про наступне нарахування комісії не можна ототожнювати з прийняттям клієнтом відповідних умов.

Надані суду Умови і правила та Тарифи не містять умов про те, що у разі припинення депозиту IRON, автоматично буде нараховуватись комісія за обслуговування картки IRON BANK.

З цих підстав, суд вважає необґрунтованими доводи банку про те, що позивач погодився на сплату комісії за обслуговування картки прийнявши Умови і правила надання банківських послуг.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що з урахуванням відсутності згоди позивача на зміну умов кредитування (обслуговування кредитної картки) банком не було доведено правомірних підстав для списання з позивача комісії за обслуговування картки, а тому такі кошти у загальній сумі 3000,00 грн. слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, м. Київ, вул. Автозаводська 54/19) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Суддя Є.В. Діденко