Справа №601/1795/22
Провадження № 2/601/663/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 грудня 2022 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Шульгач Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Бонюкевич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кременецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Кременецька окружна прокуратура в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , у якому просять стягнути з відповідача на користь держави в особі Тернопільської обласної ради кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у лікувальному закладі Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради в розмірі 10 356 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 15.04.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Внаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_3 отримав травми, від яких помер на місці пригоди, а потерпіла ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження. Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , знаходилась на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні з 05.03.2020 по 17.03.2020 (12 ліжко-днів). Вартість її перебування на лікуванні становило 10 356 грн. КНП не звертатиметься з позовом про стягнення витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2 . Таким чином, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2 підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь обласного бюджету.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та відзиву на позов не подавав.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник Кременецької окружної прокуратури в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив.

Вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 15.04.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14.12.2021 апеляційні скарги обвинуваченого та представника потерпілої залишено без задоволення, а вирок Шумського районного суду від 15.04.2021 без змін.

Вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 15.04.2021 встановлено наступні обставини: " ОСОБА_1 , 12.02.2020 близько 18 год. 50 хв. у порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним технічно справним автомобілем марки Mercedes-Benz 250D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в темний час доби з дозволеною для руху транспортних засобів швидкістю 50 км/год без пасажирів та вантажу вулицею Шевченка у с. Великі Млинівці Кременецького району Тернопільської області з боку м. Кременець у бік с. Онишківці.

У порушення вимог п. 2.3 (б) ПДР, ОСОБА_1 проявив неуважність, належно не стежив за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити перешкоду і технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований ним транспортний засіб, не вжив відповідно до п. 12.3 ПДР заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та на відрізку вулиці Шевченка, що поруч із перехрестям з вулицею Молодіжною, вчинив наїзд на потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Унаслідок наїзду потерпілий ОСОБА_3 отримав травми, від яких помер на місці пригоди, а потерпіла ОСОБА_2 отримала закриту травму поперекового відділу хребта у вигляді компресійних переломів тіл 4-го та 5-го хребців без порушення функції спинного мозку, закритий уламковий перелом тіла грудини, закриту черепно-мозкову травму - струс головного мозку, тобто середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (б, д) та 12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо- транспортної пригоди, спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_3 та тілесних ушкоджень ОСОБА_2 "

Як вбачається з інформації, викладеній у листі Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради №01-3/1546 від 28.07.2022 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.03.2020 по 17.03.2020 (12 ліжко-днів) знаходилася на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні вказаного медичного закладу. Вартість затрат на лікування та перебування становить 10356 грн. (квітень - 12 л/д* 863 грн = 10 356 грн.), яка станом на день пред`явлення позову відповідачем не відшкодована.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради є юридичною особою, засновником і власником якої є Тернопільська обласна рада.

Статутом КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради, затвердженим рішенням сесії Тернопільської обласної ради від 10.11.2021 №337 визначено, що власником та засновником Підприємства виступає Тернопільська обласна рада.

Головою Тернопільської обласної ради надано інформацію №07-700 від 02.08.2022 року, про те, що Тернопільська обласна рада з позовом до суду про стягнення витрат, понесеним закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , не зверталась, та не заперечує щодо пред`явлення цивільного позову в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради».

На виконання вимог ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Кременецькою окружною прокуратурою попередньо повідомлено Тернопільську обласну раду та Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради про представництво інтересів держави в особі Тернопільської обласної ради та Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.3 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545 передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.3 Постанови КМ України №545 від 16.07.1993 року «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховується до відповідного бюджету.

Станом на дату звернення із позовом до суду заподіяна шкода відповідачем не відшкодована.

Таким чином, заявлені прокурором в інтересах Тернопільської обласної ради в особі КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради витрат, понесених на лікуванням потерпілої від злочину ОСОБА_2 в розмірі 10 356 грн.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, із відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Кременецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Тернопільської обласної ради кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у лікувальному закладі Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради в сумі 10 356 (десять тисяч триста п`ятдесят шість) гривень, які перерахувати в дохід місцевого бюджету за наступними реквізитами: Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області (), р/р UA0019001, код бюджетної класифікації 21080500 «інші надходження».

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Кременецька окружна прокуратура, місцезнаходження: вул.Словацького,6а м.Кременець Тернопільська область, 47000;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Повне судове рішення складене 26 грудня 2022 року.

Головуючий: