Справа № 216/5024/21
провадження №2/216/986/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М.В.

за участю секретаря Клименко О.В.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Кривий Ріг в Дніпропетровській області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 встановлення факту права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 зазначив, що його батькам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , за життя вона заповіт не складала. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом були: ОСОБА_3 , як чоловік спадкодавця; позивач ОСОБА_3 як син спадкодавця. Після смерті ОСОБА_5 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася, однак, спадщину прийняв лише ОСОБА_3 , оскільки сумісно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не відмовився від спадщини. Таким чином після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщин ОСОБА_3 , фактично став власником 1/1 частини квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 . За життя він заповіт не складав. Після його смерті спадкоємці першої черги за законом були: ОСОБА_3 , як син спадкодавця та ОСОБА_6 , як матір спадкодавця, вони обидва прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача ОСОБА_6 , за життя вона заповіт не складала. Позивач по справі ОСОБА_4 після її смерті прийняв спадщину. До нотаріуса також звернулася знайома бабусі ОСОБА_2 , яка не надає нотаріусу право установчі документи на квартиру, перешкоджає йому отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, батька та бабусі, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_3 та його представник адвокат Примаков К.О. в судове засідання не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 до суду не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, просить суд винести законне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 згідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21 липня 2004 року, на праві спільної сумісної приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 57,55 кв. м., житловою площею 44,30 кв. м., без виділення часток між співвласниками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 видане Центрально-Міським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис 1297).

За життя ОСОБА_5 заповіт не складала.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1223 ЦК України, 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями першої черги за законом були: ОСОБА_3 , як чоловік спадкодавця (свідоцтво про укладання шлюбу НОМЕР_3 , видане 14.09.1974 року Дзержинським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №1878) та позивач ОСОБА_3 (на той час ОСОБА_3 , до отриманні громадянства Ізраїлю) як син спадкодавця (свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане 02.07.1979 року Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис 949), інші спадкоємці першої черги відсутні.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України, 1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 та ч.2 ст. 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У відповідності до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину прийняв лише ОСОБА_3 , оскільки сумісно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений ст. 1270 ЦК України, шестимісячний термін не відмовився від прийняття спадщини. Факт сумісного проживання зі спадкодавцем, підтверджується довідкою з відділу місця проживання громадян Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради №820 від 31.05.2016 року.

Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалося.

Як вище було зазначено, що частки у спільній сумісній власності виділені не були.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В пункті 12 Постанови №7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України зазначено, що: За загальними правилами частини другої статті 372 ЦК ( 435-15 ) при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) ( 435-15 ).

За таких правових підстав, кожному із співвласників квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за життя належало по 1 / 2 частині квартири кожному із співвласників.

У відповідності до ч.5 ч. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина у вигляді 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_1 , стала належати ОСОБА_3 , та він фактично став власником 1 / 1 частини вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_5 видане 30 червня 2016 року Центрально-Міським РАЦС, актовий запис 725). За життя він заповіт не складав.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом були: позивач ОСОБА_3 як син спадкодавця ( свідоцтвом про народження НОМЕР_4 видане 02.07.1979 року Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис 949) та ОСОБА_6 , як матір спадкодавця (підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження, в якому зазначено, що матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_6 . Актовий запис №342 від 04 березня 1951 року в Дзержинському РАЦС м. Кривого Рогу). Оскільки ОСОБА_3 , на час смерті в квартирі був зареєстрований та проживав сам, тому спадкоємці які бажали прийняти спадщину повинні були подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, у встановлений ст. 1270 ЦК України, 6-ти місячний строк.

ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - подавав.

Судом була витребувана спадкова справа, яка була відкрита після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якої вбачається, що позивач по справі ОСОБА_4 , в шестимісячний термін, після смерті спадкодавця, подав до нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, нотаріально завірену заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що поштою до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_6 , якій вона зазначає, що приймає спадщину після смерті сина ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Справжність підпису у вказаній заяві нотаріально засвідчена не була.

Відповідно до ч.2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

В Наказі МЮ України №296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» гл.10 зазначено:

3.3. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

3.4. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

3.5. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

3.23. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

В матеріалах справи є докази того, що отримавши поштою від ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, державний нотаріус Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, направила ОСОБА_6 листа в якому зазначила, що остання або повинна особисто з`явитися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, або направити відповідну заяву в якій справжність підпису повинна бути нотаріально завірена, та для виконання вказаних дій надала достатній відповідний строк. Однак ОСОБА_6 особисто до нотаріуса не з`явилася, особисто заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подала, заяву про прийняття спадщини в якій справжність підпису нотаріально завірена, поштою не направила.

За таких підстав суд вважає, що ОСОБА_8 спадщину, після смерті сина ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийняла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть НОМЕР_6 видане 03.02.2020 року Тернівським РАЦС м. Кривого Рогу). За життя вона заповіт не складала, а тому спадщина приймається за законом.

Позивач по справі ОСОБА_4 у відповідності до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що син спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ще до смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , то позивач по справі в порядку представництва, фактично спадкоємцем першої черги за законом, після смерті бабусі ОСОБА_6 .

Позивач по справі ОСОБА_4 прийняв спадщину, яка була відкрита після смерті бабусі ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказана обставина підтверджується копією спадкової справи, яка була витребувана судом від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В..

В матеріалах спадкової справи також мається заява відповідача по справі ОСОБА_2 , в якій вона зазначає, що є спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше ніж п`ять років на час відкриття спадщини та доглядала її. ОСОБА_2 просить видати їй видати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру.

У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

ОСОБА_3 нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом оскільки на спадщину претендує, знайома спадкодавця ОСОБА_2 , яка також подала заяву про прийняття спадщини, бажає, щоб їй видали свідоцтво про право на спадщину, тому виник спір між спадкоємцями. Тому позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись керуючись ст. 368,370, 1223, 1261-1266, 1268-1270, 1297 ЦК ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 133, 141, 197, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 57,55 кв.м., житловою площею 44,30 кв.м., яка за життя належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. БУТЕНКО