ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5307/22 Справа № 932/8818/21 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Юлія Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устименко Вікторія Тимофіївна, про скасування реєстрації декларацій, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним договору позики та іпотеки, припинення права власності та скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання виконати певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2021 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих Вероніка Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Юлія Володимирівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устименко Вікторія Тимофіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна, про скасування реєстрації декларацій, витребування нежитлового приміщення, зобов`язання виконати певні дії.

У травні 2022 року Дніпровська міська рада подала заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що предметом даного позову, зокрема, є нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 168,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року, що ухвалено за результатом розгляду цивільної справи № 200/16898/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ПАТ Страхова компанія Універсальна, ТОВ Магазин Дозвілля, третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності, позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення житлового будинку літ. А-3, розташованого по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення ІІ площею 153,6 кв.м., приміщення ІІІ площею 15 кв.м., а всього площею 168,6 кв.м.; визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення житлового будинку літ. А-3, розташованого по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення ІІ площею 153,6 кв.м., приміщення ІІІ площею 15 кв.м., а всього площею 168,6 кв.м. таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 200/16898/13 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року у справі № 200/16898/13 скасовано, у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_2 відмовлено, отже правовстановлюючій документ, на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності, скасовано.

Крім того, заявник зазначав, що спір у справі між Дніпровською міською радою та відповідачами виник з приводу незаконного заволодіння нерухомим майно по АДРЕСА_1 шляхом реконструкції горища житлового будинку під нежитлові приміщення, відчуження яких було здійснено неправомірним способом ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , яка в свою чергу відчужила спірне нерухоме майно на користь ОСОБА_4 , яка в свою чергу відчужила спірне нерухоме майно ОСОБА_5 вже під час розгляду справи. Наступне відчуження спірного нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення майна від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав, арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у відповідачів до набрання законної сили судовим рішенням. Враховуючи дії попередніх власників, особливо відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спірного нерухомого майна вже під час розгляду справи в суді, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння та приведення майна у попередній стан, на сьогодні, за твердженням позивача, у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи ускладення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилаючись на зазначене, позивач вважає, що у випадку не застосування заходів забезпечення позову у вказаний спосіб існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Ураховуючи викладене, посилаючись на те, що існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог Дніпровської міської ради, заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; заборони ОСОБА_5 , а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, загальною площею 168,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі, відносно нерухомого майна а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, загальною площею 168,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Заборонено ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, загальною площею 168,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Заборонено державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку, інші дії, передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі, відносно нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення І, ІІ, загальною площею 168,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз. І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і смс.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рябчук С.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими доказами підтверджено необхідність забезпечення позову у вказаний спосіб, підтверджено існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого судового рішення про задоволення позову, зважаючи перехід права власності на спірне нерухоме майно після звернення позивача до суду з позовом у цій справі, тому суд дійшов висновку про необхідність забезпечення у вищевказаний спосіб виконання ймовірного судового рішення, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам у цій справі, оскільки невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо вказаного вище нерухомого майна до ухвалення рішення у справі та набрання ним законної сили не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи вищевказаним майном, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу чи іншим заінтересованим особам.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову, а також доведення відповідності (адекватності) засобу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначила, що при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної постанови Пленуму ВСУ, визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібних висновків дійшла Велика Палати Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Як убачається з матеріалів справи, Дніпровська міська рада 26 жовтня 2021 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устименко В.Т., в якому просила скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ДП93 від 27 серпня 2014 року, проведену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 29 від 02 жовтня 2014 року, проведену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 15 січня 2015 року № 32273667, видане на ім`я ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 квітня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2829; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Рябих В.М. та зареєстрований в реєстрі за № 844; визнати недійсним договір позики та іпотеки від 17 червня 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Устименко В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 833; припинити право власності та скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме вищевказані нежитлові приміщення, за: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; зобов`язати ОСОБА_2 привести у попередній стан, що існував до реконструкції, нежитлові приміщення загальною площею 168,6 кв.м. в житловому будинку літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз.І загальною площею 15 кв.м. та поз. ІІ загальною площею 153,6 кв.м. (т.1 а.с.3-12).

У наданій суду 30 травня 2022 року позовній заяві (уточненій) Дніпровською міською радою заявлені позовні вимоги до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , де третіми особами вказані: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рябих В.М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барабаш Ю.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Устименко В.Т., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., позивач просить скасувати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт № ДП93 від 27 серпня 2014 року, проведену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ДП 29 від 02 жовтня 2014 року, проведену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області; витребувати від ОСОБА_5 на користь територіальної громади міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , загальною площею 168,6 кв.м., яке складається з літ.А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз.І загальною площею 15 кв.м., та поз. ІІ, загальною площею 153,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01; зобов`язати ОСОБА_2 привести у попередній стан, що існував до реконструкції, нежитлові приміщення загальною площею 168,6 кв.м. в житловому будинку літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз.І загальною площею 15 кв.м. та поз. ІІ загальною площею 153,6 кв.м. (т.1 а.с.181-190).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що будинок АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади міста, нежитлові приміщення поз.І поз.ІІ загальною площею 168,6 кв.м. якого розташовані на горищі у житловому будинку літ. А-3. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року, що ухвалено за результатом розгляду цивільної справи № 200/16898/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ПАТ Страхова компанія Універсальна, ТОВ Магазин Дозвілля, третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а саме: визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення житлового будинку літ. А-3, розташованого по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення ІІ площею 153,6 кв.м., приміщення ІІІ площею 15 кв.м., а всього площею 168,6 кв.м.; визнано право власності за ОСОБА_2 на нежитлові приміщення житлового будинку літ. А-3, розташованого по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення ІІ площею 153,6 кв.м., приміщення ІІІ площею 15 кв.м., а всього площею 168,6 кв.м. таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2021 року у справі № 200/16898/13 рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року у справі № 200/16898/13 скасовано, у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_2 відмовлено, отже правовстановлюючій документ, на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності, скасовано.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна спірне нерухоме майно на підставі вказаного рішення суду від 19 грудня 2013 року було зареєстровано за ОСОБА_2 ; на підставі свідоцтва про право власності від 15 січня 2015 року № 32273667 реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за ОСОБА_2 повторно зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно. Надалі на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Рябих В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 2829, ОСОБА_2 спірне нерухоме майно було відчужено ОСОБА_3 , яка в свою чергу на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Рябих В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 844 продала вказане нерухоме майно ОСОБА_4 . В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір позики та іпотеки від 17 червня 2017 року № 833, на підставі якого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про заборону відчуження спірного нерухомого майна за вказаною адресою. Надалі, за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 31 січня 2022 року № 175, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Сисоєнко І.В. зареєстровано право власності на спірний об`єкт нерухомості. Позивач у позові зазначає, що в наслідок самочинного переобладнання горища та ухвалення рішення суду, яке в подальшому було скасоване, з володіння Дніпровської міської ради поза її волею, на підставі обставини, яка у подальшому відпала в зв`язку із скасуванням рішення суду, вибула частина спірного нерухомого майна (горище) по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.55-59).

Заявник в заяві зазначає, що, враховуючи дії попередніх власників, особливо відчуження ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спірного нерухомого майна вже під час розгляду справи в суді, з урахуванням позовних вимог Дніпровської міської ради про витребування майна з чужого незаконного володіння та приведення майна у попередній стан, на сьогодні у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи ускладення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилаючись на зазначене, позивач вважає, що у випадку не застосування заходів забезпечення позову у вказаний спосіб існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Як вбачається з наданої позивачем на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14 лютого 2022 року, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 31 січня 2022 року, серія та номер: реєстровий № 175, виданого приватним нотаріусом ДМНО Сисоєнко І.В. набув право власності на нежитлове приміщення І.ІІ, загальною площею 168,6 кв.м.,: в житловому будинку літ. А-3 на мансардному поверсі нежитлові приміщення поз.І загальною площею 15 кв.м., та поз.ІІ, загальною площею 153,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (наразі АДРЕСА_1 ) (т.1 а.с.191-192).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що між сторонами виник спір з приводу відчуження спірного нерухомого майна та існує загроза утруднення виконання можливого рішення суду, а тому є підстави для забезпечення позову. Обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, адекватним та не порушує права інших осіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду про наявність правових підстав для забезпечення позову.

Апеляційна скарга взагалі не містить доводів та заперечень, яким чином оскаржувана ухвала, якою забезпечено позов шляхом заборони відчуження спірного нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5 , порушує права апелянта ОСОБА_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко