Провадження №2/369/5866/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., роглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна удаванами, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна удаванами.

Одночасно з позовом позивачем ОСОБА_1 подано заява про забезпечення позову,

Заявлені вимоги мотивує тим, що 23.12.2020 року між ОСОБА_3 (колишня дружина Позивача) та ОСОБА_2 (батько Позивача) було укладено наступні договори:

1) Договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровии номером :02:007:0100 площею 0,0164 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, село Горбовичі;

2) Договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0109 площею 0,1057 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво- Святошинський район, село Горбовичі;

3) Договір купівлі-продажу житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять).

Вказані земельні ділянки та будинок це було спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в розумінні статті 60 СК України. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 надавав при підписанні договору свою згоду на його укладання.

Під час окупації в березні місяці 2022 р. в зв`язку з вторгненням на територію України російських військ, ОСОБА_1 з батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_4 виїхали до Німеччини, документи залишилися в будинку, оскільки якраз на тій території тривали запеклі бої та це була екстрена евакуація. Залишилися тільки електронні копії договорів.

Позивач даний будинок та земельні ділянки придбавав для особистого проживання, однак через те, що він перебував у шлюбі та тривав процес розлучення та розподілу майна, він був змушений згадані об`єкти нерухомості оформити на батька - ОСОБА_2 . Рішення про розлучення позивач отримав в травні 2021 року. Тоді як правочини відбулися 23.12.2020 р. Справа в тому, що в процесі розподілу майна, ОСОБА_5 (колишня дружина) заявляла позовні вимоги про поділ майна, яке було придбано ОСОБА_1 ще до шлюбу. Тому, у ОСОБА_1 були цілком обґрунтовані опасіння щодо реєстрації спірних об`єктів на себе, адже подружнього життя він з ОСОБА_5 вже півтора роки як не вів, дітей спільних в них не було. Навпаки, виховував її двох дітей від колишніх стосунків. Про дані обставини свідчить додане свідоцтво про шлюб, рішення про розірвання шлюбу та Довідка з поліції.

Позивач протягом десяти днів подасть позов та клопотання про витребування реєстраційної справи, оскільки в інший наразі допустимий спосіб позивач захисти своє право не може, яке може бути порушено шляхом відчуження, що вбачається з наступного.

Батько, ОСОБА_2 не підтримує точки зору, що росія - це країна агресор, він цілком і повністю підтримує поведінку президента російської федерації. Підтримує війну в Україні, а також погрожує відчуженням земельних ділянок та будинку, які позивач придбав для особистого проживання в Україні та планує повернутися до України і проживати там в зв`язку з чим позивач звернувся до СБУ, Національної поліції України, про що свідчить листування та прийнято до розгляду. Окрім того, відповідач ОСОБА_2 має подвійне громадянство - росїї та України, має намір повернутися до росії та хоче продати всю нерухомість оформлену на нього.

Спірні об`єкти позивач придбав для особистого проживання та володіння, тому буде звертатися до суду з позовом про визнання правочинів таких, що укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки позивач володів 1/2 спірних об`єктів як в спільному майні подружжя, про що свідчить його згода, та викупив 1/2 частки колишньої дружини, та вона придбала на виручені гроші нерухомість в новобудові.

Підстав для зустрічного зобов`язання немає, збитки у разі задоволення заяви про забезпечення позову відповідачу завдані не будуть, оскільки земельні ділянки та будинок було придбано за грошові кошти позивача. Відповідні докази буде надано з позовом.

Враховуючи вищевикладене просили заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єктів нерухомості:

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0100 площею 0,0164 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0109 площею 0,1057 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять).

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єктів нерухомості:

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0100 площею 0,0164 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0109 площею 0,1057 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на те, що заявник просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду. Доказів вчинення відповідачами дій, спрямованих на відчуження спірного майна, а саме нерухомого майна за вказаною вище адресою, суду не надано, а тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідачами від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, позивачем не наведено і судом не встановлено, що невжиття таких заходів забезпечення позову про які ним заявлено може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких вона планує звернутися до суду у цій справі, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також зважаючи на наведені норми, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову. При цьому єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання або неможливості виконання рішення суду у справі.

Окрім того, слід зазначити, що 19.12.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області вже розглянуто питання про забезпечення позову, між вказаними сторонами, про той самий предмет, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову задоволено. Заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, вчиняти дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єктів нерухомості:

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0100 площею 0,0164 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- земельної ділянки під кадастровим номером :02:007:0109 площею 0,1057 га що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горбовичі;

- житлового будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (дев`ять).

А отже ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області про забезпечення позову на спірне майно від 19.12.2022 року, є чинною, та накладення арешту призведе до повторного накладення арешту на одне і те саме майно, що є недопустимим.

При цьому, позивач не долучає до заяви про забезпечення позову відомості щодо ринкової майна, що позбавляє суд можливості вирішити питання про співмірність заявлених позивачем вимог вартості майна, щодо позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову, відтак заява про забезпечення позову суперечить поняттю співмірності, яке передбачене ч.3ст.150 ЦПК України.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що вказана заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна удаванами - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду.

Суддя: А.Я. Волчко