Справа № 2-2088/10 Провадження № 2-і/274/34/22
УХВАЛА
05.08.2022 м. Бердичів
Cуддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., вирішуючи питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання дубліката виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,
ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа у справі № 2-2088/10, виданий 11.08.2020 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такий, що видано помилково.
Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформлені або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника припинився повністю або частково; у зв`язку з добровільним виконанням боржником чи іншою особою рішення суду про стягнення боргу; або з інших причин.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Так, положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
З огляду на те, що Розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення заяви без руху у зв`язку з недодержанням вимог, викладених, зокрема у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення вказаної заяви без руху (ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України) з наданням строку для усунення недоліків.
Приписами процесуального закону ст. 42, п. 2 ч. 8 ст. 43, 432 ЦПК України встановлені вимоги до заяви при подачі її заявником до суду, проте заявником вони не виконані, а саме: не зазначені особи, на права та обов`язки яких впливають правовідносини, зокрема орган (особа/державний/приватний виконавець) виконавчої служби, на виконанні якого перебуває виконавчий лист щодо якого заявником ставиться питання про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, на права та обов`язки якого впливають правовідносини, та участь якого є обов`язковою, а також стягувача з виконанням вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК України, щодо надання до суду доказів надіслання (надання) визначеним учасникам провадження поданої заявником до суду заяви.
Також, заявником не надана інформація про стан вказаного виконавчого провадження на момент звернення до суду із заявою не надана.
Суддя також звертає увагу, що згідно вимог заяви, окрім визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник також просить суд зупинити стягнення за виконавчим листом.
Водночас, зазначення у прохальній частині заяви вимоги зупинення стягнення у виконавчому провадженні є процесуально недопустимим, адже дане клопотання оформлюються окремими процесуальними документами, та має відповідати вимогам ст.ст. 84, 183 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення.
Таким чином, вказана заява підлягає залишенню без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суддя вважає за необхідне зазначити, що заявник може усунути вказані недоліки протягом п`яти днів із дня отримання ухвали шляхом направлення на адресу Бердичівського міськрайонного суду нової редакції заяви з урахуванням визначених недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 432 ЦПК України, суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про визнання дубліката виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА