Справа №461/6065/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Кухар Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», в якому просить визнати недійсним свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 08.10.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої вказано ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог покликається, на те, що позивач з 1981 року по сьогоднішній час проживає у квартирі АДРЕСА_1 . У квартирі АДРЕСА_1 з 1981 року мала зареєстроване місце проживання у квартирі лише позивач ОСОБА_2 . Квартира належна позивачу складається з однієї житлової кімнати та кухні, санвузла та коридору і знаходяться у спільному користуванні з суміжною квартирою АДРЕСА_2 .У квітні 2021 року сусідка позивача - ОСОБА_4 , мешканка суміжної квартири АДРЕСА_2 , повідомила, що при зверненні в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», з метою збору пакету документів на приватизацію своєї квартири дізналася про наявність документів, згідно з якими наші з нею квартири приватизовані на невідомих нам осіб, які ніколи не проживали у квартирах, не мали права на приватизацію В матеріалах інвентаризаційної справи квартири АДРЕСА_3 міститься копія свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 08.10.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 на ОСОБА_3 , вказаний видавник (орган приватизації) - виконком Львівської міської ради. Заява-замовлення на проведення реєстрації свідоцтва про право власності від 08.10.1997 року за № НОМЕР_1 в матеріалах інвентаризаційної справи відсутня, як і запис про проведену реєстрацію права власності за ОСОБА_3 за реєстровим №21140.Позивач зазначає, що з наданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ксерокопії свідоцтва про право власності за №55594 від 08.10.1997 року, підставою його видачі зазначено розпорядження від 8 жовтня 1997 року №732.Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, яка у 1997 році була органом приватизації державного житлового фонду у Галицькому районі м. Львова, повідомила, що згідно журналів реєстрації розпоряджень голови Галицької районної адміністрації за 1997 рік розпорядження №732 від 08.10.1997 року відсутнє; під даним номером міститься розпорядження, яке не стосується квартири АДРЕСА_1 ; 08.10.1997 року розпорядження, на підставі якого могло б бути видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , районною адміністрацією не видавалось.Позивач вказує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 .Позивач вважає, що оспорюваний документ, на підставі якого виникає право власності на нерухоме майно, який міститься в реєстраційній справі ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, є протиправним та суперечить закону. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2022 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.09.2022 року, клопотання представника позивача Буковецької Наталії Вікторівни в інтересах ОСОБА_2 про витребування доказів - задоволено. Витребувано з Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» матеріали інвентаризаційної справи на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала повністю, з мотивів, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило, а також відповідач не подала відзив на позовну заяву. Виклик відповідача ОСОБА_3 до суду був здійснений шляхом скерування судових повісток на їх поштову та електронну адреси, а також через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м. Львова).Відзив на позов, заяву про поважні причини неявки чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_3 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженими в судовому засіданні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом у даному спорі встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до листа ЛКП «Старий Львів» №485 від 30.04.2021 року, ОСОБА_2 зареєстрована у квартиру АДРЕСА_1 , з 13.07.1981 року по ордеру №2491, виданим Ленінським РВК 08.07.1981 року, який ЛКП не передано./а.с.5/.

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.6/.

Згідно відомостей паспортного відділу Ленінського РОВД, домоуправління №102, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 13.07.1981 року. /а.с.7-9/.

З довідки ЛКП «Старий Львів» №874 від 18.06.2021 року, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 з 13.07.1984 року по даний час зареєстрована одна особа, основний квартиронаймач ОСОБА_2 - 1957 року народження. Інформація про реєстрацію у квартирі інших осіб відсутня. /а.с.10/.

Відповідно до листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №31-вих-38151 від 11.05.2021 року, згідно Реєстру територіальної громади Галицького району м. Львова, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 11.05.2021 року зареєстрована одна особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ./а.с.11/.

З відповіді ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №1899 від 17.05.2021 року вбачається, що в матеріалах інвентаризаційної справи міститься ксерокопія свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 08.10.1997 року, видане виконкомом Львівської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 на прізвище ОСОБА_3 . Заява замовлення на проведення реєстрації свідоцтва про право власності від 08.10.1997 року за № НОМЕР_1 в матеріалах інвентаризаційної справи бюро відсутня як і запис про проведену реєстрацію права власності за ОСОБА_3 за реєстровим №21140./а.с.12/.

З копії свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 , виданого 08.10.1997 року Виконкомом Львівської міської ради, на підставі розпорядження № 732 від 08.10.1997 року, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ./а.с.13/.

Відповідно до листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №31-вих- 37860 від 07.05.2021 року, згідно журналів реєстрації розпоряджень голови Галицької районної адміністрації з основної діяльності за 1997 рік, розпорядження №732 від 08.10.1997 року відсутнє. Під даним номером міститься розпорядження, яке не стосується квартири АДРЕСА_1 . Крім того, 08.10.1997 року розпорядження, на підставі якого могло б бути видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 не видавалось./а.с.14/.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №266048071 від 15.07.2021 року відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 відсутні./а.с.15/.

З рішення Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів №352 від 23.06.1981 року вбачається, що розглянувши протокол житлової комісії за №19 від 14.05.1981 рік, №20 від 21.05.11981 рік, №21 від 28.05.1981 рік, №22 від 11.06.1981 рік та заяви громадян про закріплення квартир, виконкомом районної Ради народних депутатів вирішив: погодитись з пропозиціями житлової комісії та закріпити квартири: ОСОБА_2 робітниці Львівського виробництва об`єднання «Полонина», черговику по місцю праці з 1980 за №118, як інваліду дитинства, оформити ордер на квартиру АДРЕСА_1 із однієї кімнати пл.17.3 кв.м., з комунальними вигодами. /а.с.72/.

19.09.2022 року на адресу суду скеровано лист ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2484 від 14.09.2022 року, відповідно до якого відсутня можливість скерування матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, оскільки така вилучено старшим дізнавачем Львівського РУП ГУНП у Львівській області Тріскою І.Я. на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2021 року./а.с.86/.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2021 року, надано дізнавачу Львівського РУП ГУНП у Львівській області Трісці І.Я. тимчасовий доступ до речей і документів, зокрема: технічну документацію (інвентаризаційну справу) на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , зі всіма додатками, яка перебуває у володінні ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», з метою ознайомлення з нею та вилучення оригіналів. /а.с.88/.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 22.07.2021 року, проведеним старшим дізнавачем ВД ЛРУП Тріски І. у період часу з 12 години 00 хвилин в приміщенні ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за адресою: АДРЕСА_5 , дізнавач ознайомився із інвентаризаційною справою на кв. АДРЕСА_6 , замовленням №536 від 08.04.2021 року, книгою реєстрації квартир одноквартирних видатків №22./а.с.89/.

Згідно опису речей і документів, які були вилучені на підстав ухвали слідчого судді, суду від 08.07.2021 року, згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.06.2021 року, вилучено зокрема: інвентаризаційну справу на будинок АДРЕСА_3 ./а.с.90-91/.

З листа Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області №19086/37-22 від 17.10.2022 року, вбачається, що у Відділом дізнання Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000715 від 23.04.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що невідома особа підробила свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_7 . У зв`язку із проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області Тріскою І. на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено тимчасовий доступ до речей і документів та вилучено інвентаризаційну справу за №8 на АДРЕСА_3 із всіма додатками, замовлення №536 від ОСОБА_5 на видачу довідки з «БТІ та ЕО». Допитаний ОСОБА_5 повідомив, що не є власником кв. АДРЕСА_7 і жодної заяви до БТІ про отримання довідки на вказану квартиру не подавав що підтверджується висновком експерта Львівського науково дослідного експертного криміналістичного центру №СЕ-19/114-21/11954- ПЧ від 22.07.2021 року. Оскільки квартира АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_2 є квартирами спільного заселення інвентаризаційна справа була вилучена зі всіма додатками, а саме зі свідоцтвом про право власності на кв. АДРЕСА_8 від 1997, яке видане на прізвище ОСОБА_3 /а.с.97/.

За змістом ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла, а втручання публічної влади у здійснення цього права допускається у виключних випадах, в тому числі задля захисту прав та свобод інших осіб.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

У ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно вимог ч. ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як із підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.

Стаття 345 ЦК України передбачає, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІ1 до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Згідно з п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992 N56, чинного на час датування оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Частинами першою, третьою статті 203 ЦК України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5,6 ст. 203 цього Кодексу, є підставою вважати правочин недійсним (ст. 215 ЦК України).

У розумінні положень наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала; у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість заінтересованої особи законно реалізувати свої права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №815/6945/16 (провадження №11-439апп18).

Захисту підлягає лише порушене, невизнане право чи законний інтерес особи. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанови Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №571/1168/17 (провадження №61-8227св21), від 21.07.2021 року у справі №296/3367/18 (провадження №61-16274св19) та інші).

Відповідно до листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №31-вих- 37860 від 07.05.2021 року, згідно журналів реєстрації розпоряджень голови Галицької районної адміністрації з основної діяльності за 1997 рік, розпорядження №732 від 08.10.1997 року відсутнє. Під даним номером міститься розпорядження, яке не стосується квартири АДРЕСА_1 . Крім того, 08.10.1997 року розпорядження, на підставі якого могло б бути видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 не видавалось.

Виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , не давала згоди на приватизацію квартири, документ органу приватизації державного житлового фонду, на підставі якого здійснювалася приватизація квартири відсутній, відтак свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за №55594 від 08.10.1997 року, яке видане виконкомом Львівської міської ради, є недійсним.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів неправомірності дій виконавчого комітету Львівської міської ради з приводу не надання ордеру на вселення у квартиру, що свідчить про безпідставність позовних вимог, в відтак позов не підлягає до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 08.10.1997 року на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої вказано ОСОБА_3 .

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач:

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_9 );

Відповідач:

ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_10 )

Суддя Х.М. Мисько