КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/6439/2022 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернувся в Печерський районний суд міста Києва із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист № 757/35696/15-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 51699743 таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обгрунтовував тим, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно.

На виконання рішення суду, 14 грудня 2015 року, Печерським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц, на підставі якого, відкрито виконавче провадження № 51699743, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

У зв`язку з набранням 08 липня 2017 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» чинності, 07 березня 2018 року, ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа № 757/35696/15-ц від 14 грудня 2015 року, виданого Печерським районним судом міста Києва.

При цьому, ОСОБА_6 подано зустрічну позовну заяву про зміну розміру аліментів та зміну способу їх присудження.

В подальшому, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року, затверджену мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , за умовами якої, ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в національній валюті України, у сумі, що еквівалентна 500 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття.

За таких обставин, ОСОБА_2 вважає, що виконавчий лист № 757/35696/15-ц, виданий на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, яким з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх його доходів, не підлягає виконанню з дати затвердження судом мирової угоди у справі № 757/12847/18-ц, а саме: з 19 листопада 2018 року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року, заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

Визнано виконавчий лист № 757/35696/15-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва на виконання рішення Печерського районного суду міста Києві від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_8 оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на необгрунтованість ухвали суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_9 у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

В доводах апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду про те, що після затвердження мирової угоди ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18, якою визначено, що ОСОБА_3 зобов`язався сплачувати щомісячно, на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в сумі національної валюти України, що еквівалентна 500 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття, сторони змінили порядок стягнення аліментів, визначений рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, на виконання якого видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц.

Звернула увагу апеляційного суду на те, що мировою угодою сторони не вирішували питання про припинення чи зміну рішення суду про стягнення аліментів, на підставі якого видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц, що жодна із сторін спору у справі № 757/12847/18 заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не подавала.

Також зазначила про те, що ОСОБА_7 обрано неефективний спосіб захисту, а саме: йому слід було оскаржувати судове рішення про затвердження мирової угоди - ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18, а не подавати заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 - адвокат Неупокоєва Н.К. доводи апеляційної скарги заперечила, вважає їх необгрунтованими, а оскаржуване судове рішення - законним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що на даний час, аліменти з ОСОБА_2 на неповнолітніх дітей стягуються за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та за мировою угодою, затвердженою ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц у твердій грошовій сумі.

Як закріплено у ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналізуючи викладене, Печерський районний суд міста Києва вважає, що після затвердження судом мирової угоди у цивільній справі № 757/12847/18-ц за наслідком розгляду позовних заяв про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, для уникнення подвійного стягнення за одним і тим самим зобов`язанням, суд повинен був вирішити питання про визнання виконавчого листа, виданого на виконання судового рішення від 30 жовтня 2015 року, таким, що не підлягає виконанню.

На даний час, мирова угода виконується ОСОБА_7 добровільно, доказів протилежного суду не надано. Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у зв`язку із ухваленням судового рішення у цивільній справі № 757/12847/18-ц, яким змінено розмір аліментів, що стягувався на виконання рішення у цивільній справі № 757/35696/15-ц, виконавчий лист, виданий Печерським районним судом міста Києва на виконання рішення суду від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції так як вони ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 208 ЦПК України визначено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою; ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року у цивільній справі № 757/35696/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку (том 1 а.с.10).

На виконання вказаного судового рішення, Печерським районним судом міста Києва, 14 грудня 2015 року видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц, на підставі якого, відкрито виконавче провадження № 51699743.

Заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Петренком С.В., 09 січня 2020 року виконавче провадження передано до новоствореного відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (том 1 а.с.11).

ОСОБА_2 , 07 березня 2018 року звернувся до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою про зміну розміру аліментів, в якій просив змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 28 вересня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 757/12847/18-ц за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

В межах цивільної справи № 757/12847/18-ц, 30 липня 2018 року, ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, яка включає зміну способу їх присудження, в якій просила змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 15 000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц, затверджено мирову угоду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однією з умов якої було: сплата ОСОБА_2 аліментів щомісячно у твердій грошовій сумі у національній валюті України, що еквівалентна 500,00 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття (том 1 а.с. 22 - 24, справа № 757/12847/18-ц а.с. 43 - 45).

Вказана ухвала Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц в установленому законом порядку набрала законної сили.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції вірно вказав, що згідно до ч. 2 ст. 208 ЦПК України ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

Відповідають вимогам закону і висновки суду першої інстанції про те, що оскільки після присудження рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у частці від доходу ОСОБА_2 , відбулась зміна розміру та способу стягнення аліментів відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц, згідно якої, сторони спору змінили спосіб і порядок сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, за наявності виконавчого листа № 757/35696/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно і ухвали Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц про затвердження мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однією з умов якої, є сплата аліментів щомісячно у твердій грошовій сумі у національній валюті України, що еквівалентна 500,00 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття, Печерський районний суд міста Києва для уникнення подвійного стягнення за одним і тим самим зобов`язанням, обгрунтовано визнав виконавчий лист № 757/35696/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд врахував, що станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, мирова угода в частині сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей виконується ОСОБА_7 добровільно, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до диспозиції ст. 432 ЦПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, і частині того, що в зв`язку з набуттям законної сили ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у цивільній справі № 757/12847/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів і зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, якою затверджено мирову угоду між сторонами, за умовами якої, ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дітей, у твердій грошовій сумі у національній валюті України, в розмірі, що еквівалентно 500 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття, припинився обов`язок боржника сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно за виконавчим листом, що і є передбаченою правовою підставою для визнання виконавчого листа № 757/35696/15-ц таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції в тому, що після затвердження мирової угоди ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18, якою визначено, що ОСОБА_3 зобов`язався сплачувати на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно у твердій грошовій сумі у національній валюті України, що еквівалентна 500,00 доларів США на дату сплати аліментів на кожну дитину до її повноліття, сторони змінили порядок стягнення аліментів, визначений рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, на виконання якого, видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц і цією мировою угодою, сторони не вирішували питання про припинення чи зміну рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 757/35696/15-ц не підлягають врахуванню, так як ухвала Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18, відповідно до ч. 2 ст. 208 ЦПК України є виконавчим документом, як і виконавчий лист № 757/35696/15-ц, виданий Печерським районним судом міста Києва на виконання рішення суду від 30 жовтня 2015 року.

Крім того, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2018 року у справі № 757/12847/18 щодо спору між цими-ж сторонами, як і у справі № 757/35696/15-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за приписами ч. 3 ст. 181 СК України є судовим рішенням, яким змінено спосіб стягнення і розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Не підлягають врахування і доводи апеляційної скарги в частині обрання ОСОБА_2 неефективного способу захисту, оскільки за змістом ст.ст. 4, 13 ЦПК України, обрання того чи іншого способу захисту свого порушеного права є диспозитивним правом особи, яка звертається до суду.

Інші доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують, не містять підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, тому, колегія суддів їх відхиляє.

За правилами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, апеляційну скаргу ОСОБА_10 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар