Справа № 740/3752/16-ц
Провадження № 4-с/740/6/22
УХВАЛА

08 вересня 2022 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої - судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря Пулинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів та відмови у здійсненні її перерахунку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у сумі 34650 грн. в період з травня 2017 року по жовтень 2021 року та скасувати розрахунок заборгованості на суму 77869,20 грн.; визнати неправомірними діями відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням усіх наданих платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 за період з травня 2017 року по жовтень 2021 року; зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості, врахувавши вказані платіжні документи.

В обґрунтування скарги, посилається на те, що у Ніжинському відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП №53019130 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/740/1217/16, виданого 14.11.2016 року Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2016 року і до його повноліття.

В той час, коли він перебував за межами країни та міста, за його дорученням та за рахунок його коштів, аліменти на рахунок ОСОБА_3 перераховувала його мати ОСОБА_2 . Загальна сума перерахованих коштів становить 34650 грн., проте при розрахунку заборгованості по аліментах, державним виконавцем було відмовлено скаржнику у зарахуванні вказаної суми в рахунок сплачених аліментів з посиланням на те, що платником у квитанціях зазначено ОСОБА_2 , яка не є стороною виконавчого провадження. Вважаючи таку відмову безпідставною, ОСОБА_1 звернувся з даною скаргою до суду.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились.

Від представника скаржника адвоката Глазун Т.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її та скаржника, заявлені у скарзі вимоги підтримала.

Головний державний виконавець Ніжинського районного відділу ДВС у Ніжинському районі Пархоменко Є.О. надав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статтею 11 Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що у Ніжинському РВ ДВС у Ніжинському районі перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/740/1217/16 від 14.11.2016 року, виданого Ніжинським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно з 18 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з копією розрахунку заборгованість по аліментах по виконавчому листу № 2/740/1217/16 ОСОБА_1 станом на січень 2022 року складає 82019 грн. 45 коп.(а.с. 33).

З наданих скаржником копій квитанцій (а.с. 34-43) вбачається, що ОСОБА_2 здійснювались систематичні перерахунки коштів на рахунок ОСОБА_3 , зокрема: в період з травня 2017 року по травень 2018 року в сумі 800 грн. щомісячно, з червня по грудень 2018 року, в січні 2019 року, з квітня по липень 2019 року, в листопаді 2019 року, з березня по листопад 2020 року, в січні, лютому, квітні 2021 року по 930 грн. щомісячно, у травні 2021 року в сумі 1000 грн. Загальна сума перерахованих коштів становить 34650 гривень.

В матеріалах виконавчого провадження, досліджених судом, мається заява ОСОБА_2 про зарахування вказаних коштів в рахунок аліментів, в якій остання зазначила, що в період з 2017 року по 2021 рік, від`їжджаючи за кордон її син ОСОБА_1 залишав кошти для сплати аліментів на утримання дитини, які вона перераховувала на рахунок ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді державного виконавця на звернення ОСОБА_2 від 18.05.2022 року № 13597, вказані квитанції про сплату коштів не враховано при розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, оскільки ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши наявні у справі докази, суд погоджується з твердженням скаржника, що перераховані ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 кошти передбачались саме як виплати по аліментах на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , про що свідчить систематичність перерахунків, їх сталий розмір.

Згідно з ч.ч. 2, ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу ОСОБА_1 , оскільки прийняте державним виконавцем рішення про відмову у здійсненні перерахунку і зарахуванні сплачених ОСОБА_2 коштів в якості аліментів на утримання дитини не відповідає засадам виконавчого провадження, зокрема принципам об`єктивності, справедливості, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням суду.

Керуючись ст.ст.81, 447-452 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів та відмови у здійсненні перерахунку задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів у сумі 34650 грн. в період з травня 2017 року по жовтень 2021 року та скасувати розрахунок заборгованості на суму 77869,20 грн., складений у виконавчому провадженні № 53019130.

Визнати неправомірними діями відмову державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням усіх платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 за період з травня 2017 року по жовтень 2021 року.

Зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням платіжних документів, які підтверджують перерахунок коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_3 за період з травня 2017 року по жовтень 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Г. Пантелієнко