Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/898/22
Провадження № 2/553/915/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

06 травня 2022 рокум. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання здійснити допуск до роботи та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданим позовом, в якому прохає визнати протиправним та скасувати наказ директора Комплексу з перекачування та очистки стічних вод Ю.Шаталова від 27.01.2022 №07 «Про відсторонення від роботи» та зобов`язати відповідача допустити її до роботи з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з відстороненням.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю що позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

У відповідності до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При зверненні до суду позивачем судовий збір сплачено не було та документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати не надано.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із цим, позивачем у даній справі фактично заявлено вимоги про скасування наказу щодо відсторонення від роботи, зобов`язання здійснити допуск до роботи та стягнення середнього заробітку, які не входять до переліку позовних вимог, визначених Законом України «Про судовий збір»», при пред`явленні яких судовий збір не сплачується.

Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У свою чергу, поняття відсторонення від роботи і звільнення з роботи згідно положень чинного Кодексу законів про працю України не є ідентичними, оскільки поновлення на попередній роботі можливе лише в разі визнання незаконним звільнення працівника або переведення його на іншу роботу (що передбачає остаточне припинення попередніх трудових обов`язків працівником та отримання ним винагороди (заробітної плати) за виконану роботу) на відміну від відсторонення, яке передбачає лише тимчасове припинення виконання працівником трудових обов`язків без позбавлення займаної посади, та поновлення виконання працівником попередніх трудових обов`язків на займаній посаді після припинення обставин, що слугували причинами відсторонення.

Як вбачається з позовної заяви, прохальна її частина має одночасно вимогу майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, позивач зобов`язаний до сплати судового збору при зверненні до суду із вимогами про скасування оспорюваного наказу, зобов`язання відповідача здійснити допуск до роботи та стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 грн.

Згідно із п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто те менш як 992,40 грн.

За подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір оплачується за ставкою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992,40 грн (п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер та надати до суду оригінали підтверджень сплати судового збору, який має бути перерахований за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Подільский р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0016715; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Полтави (назва суду, де розглядається справа).

При цьому позивачем в порушення вимог ст.175 ЦПК України, ціни позову не зазначено, особу ОСОБА_2 , наказ якого є предметом оскарження, до справи як третю особу не залучено, копії позову з додатками для вручення не додано. Водночас, позовні вимоги в частині виплати середнього заробітку вимагають конкретизації, адже це вимога, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення і відносно якої відповідач має право навести свої аргументи. Таким чином, позивачу необхідно вказати конкретну вимогу про стягнення середнього заробітку у певному розміру, з наведенням розрахунку та визначитись із ціною позову.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання здійснити допуск до роботи та стягнення середнього заробітку залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, який починається з дня вручення йому копії цієї ухвали.

В разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави М.С. Високих