Справа 206/2041/22
Провадження 2/206/812/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухоруков А.О., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2022 року до канцелярії суду надійшла позовна заява, з якою звернулась представник позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд-

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради 5064,34 грн., як надміру виплачені кошти за призначеною державною соціальною допомогою малозабезпеченим сім`ям та державною допомогою на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 з жовтня 2010 року перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Самарської районної у місті Дніпрі ради (реорганізованого в Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради) як отримувач державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Допомогу отримувала на дитину позбавлену батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 01 жовтня 2019 року відповідач звернулась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою № 858 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та в якій просила продовжити їй виплату державну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на підопічну ОСОБА_4 на наступні 12 місяців. Відповідачу була призначена державна допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на період з 01.10.2019 по 30.11.2019 року у розмірі 3957,67 грн. щомісячно, з 01 по 31.12.2019 року у розмірі 4157,67 грн., з 01.01.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 5266,67 грн. щомісячно, з 01.07.2020 року по 30.09.2020 р. у розмірі 5516,67 грн. щомісячно.

З метою посилення соціального захисту населення на період вжиття спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної: COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, керуючись Постановою № 264 від 08.04.2020 року, відповідачу був продовжений строк виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на період з 01 по 31.10.2020 року (розпорядженням управління від 23.09.2020 року) та на період з 01 по 30.11.2020 року (розпорядженням управління від 22.10.2020 року) у розмірі 5516,67 грн. щомісячно. 08 жовтня 2020 року відповідач звернулась до Управління для продовження виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, та надала відповідні заяву. Рішенням управління від 28.10.2020 р. відповідачу була призначена допомога на період з 01.10.2020 року по 31.01.2021 року у розмірі 2455,00 грн. щомісячно. Тобто за результатами проведеного перерахунку за період з 01.10.2020 року по 30.11.2020 року, розмір допомоги став меншим від виплаченого під час карантину. Сума надміру виплачених коштів за призначеною відповідачу державною допомогою на дітей, які знаходяться під опікою чи піклуванням, за період за вищезазначений період склала 6123,34 грн. Частина надміру виплачених коштів була повернута за рішенням Управління за рахунок сум наступних виплат в розмірі 20 % щомісячної суми призначеної допомоги. Залишок коштів, які підлягають поверненню відповідачем, склав 5064,34 грн. 04 жовтня 2021 року відповідач особисто отримала повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів та була попереджена про їх стягнення в судовому порядку у разі відмови від добровільного повернення. 14 лютого 2022 року, в телефонній розмові з спеціалістом управління, відповідач відмовилась повертати надміру виплачені їй кошти., що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом (а.с. 1-3).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи містить поштове повідомлення про вручення судової повістки відповідачу (а.с. 19).

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

08 вересня 2022 у справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду по суті у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 17).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявами № 858 від 01.10.2019 та № 967 від 08.10.2020 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (з відміткою про призначення державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування) (а.с. 4-7).

Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 03.10.2019 року ОСОБА_1 була призначена державна допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період з 01.10.2019 по 30.09.2020 в сумі 3957,67. щомісячно, рішенням від 28.10.2020 року на період з 01.10.2020 по 31.01.2021 в сумі 2455,00 грн. щомісячно (а.с. 8,9).

Без звернення відповідача, розпорядженнями управління ОСОБА_1 був продовжений строк виплати державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування на період з 01.10.2020 по 31.10.2020 у розмірі 5516,67 грн. та на період з 01.11.2020 року по 31.12.2020 року 5516,67 грн. (а.с.10).

Згідно з довідкою розрахунку переплати по допомозі на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування за період з 01.10.2020 по 30.11.2020 року, ОСОБА_1 було надміру виплачені кошти державної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування у сумі 6123,34 грн., з урахуванням коштів, які утримувались по 20% щомісячної допомоги, станом на 22.02.2022 переплата становить 5064,34 грн.(а.с. 13).

04.10.2021 року відповідач особисто отримала повідомлення про необхідність повернути надмірно отримані кошти від 29.09.2021 року №7/14-1799 (а.с. 11).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що державна допомога на дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, призначається відповідно до цього Закону та порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок призначення та виплати державної допомоги, встановлений «Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751.

Статтею 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 25 Порядку передбачено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.

Статтею 18 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та п. 26 Порядку визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Пунктом 27 Порядку встановлено, що для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються, окрім іншого, довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації).

Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на опікунів чи піклувальників.

Пунктами 28,29,31 Порядку встановлено що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців, з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно органами соціального захисту населення за місцем проживання опікуна чи піклувальника або дитини.

Згідно п.49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо).

Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі не добросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Отже, проаналізувавши у повній мірі вищенаведені норми та вивчивши обставини даної справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність достовірних правових підстав для задоволення позову, оскільки за період з 01.10.2020 року по 30.11.2020 року відповідачу було надміру виплачено 6123,34 грн., з урахуванням повернутої частини за рахунок сум наступних виплат в розмірі 20% щомісячної суми призначеної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування підлягає поверненню сума 5064,34 грн.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 258, 259, 264, 265, 280-283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, буд. 55, рахунок НОМЕР_2 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, МФО 805012) суму надміру виплачених коштів за призначеною державною допомогою на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування у розмірі 5064 (п`ять тисяч шістдесят чотири) гривні 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, поточний рахунок НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2022 року.

Суддя А.О. Сухоруков