Ухвала

14 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 519/475/17

провадження № 61-12384ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності та припинення права власності на майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання частки квартири особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ :

РішеннямЮжного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання права власності та припинення права власності на майно задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання частки квартири особистою приватною власністю задоволено частково. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя:

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.

Визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на (1/2 частку 1/4 частки) 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на (1/2 частку 1/4 частки) 1/8 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 липня 2004, посвідченого державним нотаріусом Южненської міської нотаріальної контори Одеської області.

Залишено у власності ОСОБА_2 автомобіль Chery Amulet, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 62 000 грн; мотор Yamaha 50 та самохідне судно «Крим-М», вартістю 28 390 грн.

Залишено у власності ОСОБА_1 пральну машину «Elektolux», вартістю 7 000 грн; посудомийну машину «Bosh», вартістю 5 000 грн, плиту газову з електродуховкою «Bosh», вартістю 2 500 грн; холодильник «Атлант», вартістю 8 500 грн; мультиварку «Panasonik», вартістю 800 грн; хлібопіч «Panasonik», вартістю 3 600 грн; кухонний комбайн «Braun», вартістю 3 000 грн; шнекову соковижималку «Zelmer», вартістю 4 000 грн; витяжку роторного типу «Best», вартістю 3 000 грн; кондиціонер інверторного типу «Panasonik», вартістю 3 000 грн; кондиціонер, вартістю 1 000 грн; електробойлер, вартістю 1 000 грн; ЕЛТ телевізор «Philips», вартістю 3 000 грн; ноутбук «DellInspiron», вартістю 1 500 грн; шафу-ліжко, вартістю 15 000 грн; кухню, вартістю 6 000 грн; шафу, вартістю 3 000 грн; диван, вартістю 2 000 грн; сервант (шафу), вартістю 2 000 грн; диван, вартістю 2 000 грн; м`який кухонний куточок з дерева, вартістю 3 000 грн; шафу-купе, вартістю 1 000 грн; комп`ютерні столи 4 штуки, вартістю 4 000 грн; грошові кошти у розмірі 136 239,84 грн депозитного вкладу в ПАТ «Сбербанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за перевищення частки у спільному майні в розмірі 65 374,92 грн.

В іншій частині відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року в частині вирішення питання стосовно 1/4 частини квартири за АДРЕСА_2 скасовано.

Прийнято в цій частині постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 та визнання за нею права власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .

В решті рішення залишено без змін.

У грудні 2022 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року та залишити в силі рішення Южного міського суду Одеської області від 25 лютого 2021 року, з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України, у якій просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Щодо пропуску строку на касаційне оскарження

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто у зв`язку з тим, що заявником не наведено підстав касаційного оскарження.

Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення не можна визнати поважними з огляду на таке.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Водночас особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у клопотанні, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху заявник має право звернутися до суду касаційної інстанції із клопотанням, в якому навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України та подана після закінчення строків на касаційне оскарження, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова