Провадження № 2-о/161/357/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою адвоката Біцулової Анни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Луцький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Біцулова А.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті: набряк легені, гострий інфаркт міокарда нижньої стінки лівого шлуночка.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який доводився заявниці чоловіком. Посилаючись на те, що свідоцтво про смерть було видано установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України та існує необхідність у зверненні до суду із вказаною заявою. Встановлення факту смерті заявниці необхідно для реалізації немайнових прав як дружини померлого, для оформлення відповідного свідоцтва.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності, вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності.

Дослідивши подані до матеріалів справи, документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 були чоловіком та дружиною, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане Ленінським відділом ЗАГС м. Донецьк (а.с. 6).

Факт смерті ОСОБА_2 , який настав ІНФОРМАЦІЯ_1 у Донецькій Народній Республіці, м. Донецьк, Куйбишевський район, підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки (а.с.5).

Окрім того, згідно копії довідки про причину смерті (до форми №106/у) №5242 від 09.07.2022 виданого Республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із захворюванням: набряк легені, гострий інфаркт міокарда нижньої стінки лівого шлуночка (а.с.6).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Однак, суд при розгляді вказаної категорії справ, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справах Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.Постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Зважаючи на вищевикладене, заявниця позбавлена можливості звернутися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , оскільки в останньої відсутній документ, форма якого мала б відповідати формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545.

Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який настав ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Донецької області.

Керуючись ст. ст. 293-294, 317 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, Україна, місце реєстрації АДРЕСА_1 , що настав ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті м. Донецьк, Донецької області, Україна, причина смерті: набряк легені, гострий інфаркт міокарда нижньої стінки лівого шлуночка.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк