Справа № 466/32/22 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/2222/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2022 року у справі за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, втрат від інфляційних процесів та 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог покликались на те, що 01 липня 2014 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» є надавачем послуг з теплопостачання та гарячого водопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, власником квартири є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зареєстрованими окрім власника також є ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

Вказували, що у зв`язку із непроведенням оплати за період з 01 травня 2017 р. по 31 листопада 2021 року утворилась заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення в розмірі 44 844,15 грн.

Також зазначає, що боржник, який прострочив грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

За вказаних обставин, ЛМКП «Львівтеплоенерго» просили стягнути з відповідачів солідарно у користь позивача заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення в розмірі 44 844,15 грн., 3% від простроченої суми, а саме 2523,99 грн., та інфляційні втрати в розмірі 5484,42 грн.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 29 814 / двадцять дев`ять тисяч вісімсот чотирнадцять/ грн. 40 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 3 646 /три тисячі шістсот сорок шість/ грн 29 коп втрати від інфляційних процесів та 3% річних 1 678,06 (одну тисячу шістсот сімдесят вісім/ грн. 06 коп., судовий збір 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд помилково не взяв до уваги встановлений факт відсутності у квартирі відповідачів централізованого теплопостачання з 2004 року, посилаючись на те, шо відключення від мережі теплопостачання, факт якого стверджується актом ОСББ від 27 жовтня 2021 р. та рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04 лютого 2019 p. не проведено у відповідності до ст.ст.100,152 Житлового Кодексу України, ст. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та порядку відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО та ПГВ, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22 листопада 2005 p., які передбачають виконання споживачем певних обов`язкових процедур. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Вказує, що факт відключення був встановлений під час слухання справи №466/8373/16-ц і не заперечувався позивачем, зокрема було встановлено, що комунальні послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання ЛМКП "Львівтеплоенерго" відповідачам не надавались, позивачем не були представлені докази про надання послуг та їх використання відповідачами - власниками квартири АДРЕСА_2 , тобто не було надано суду належних доказів на підтвердження свої вимог.

Крім того, зазначає, що Відповідачі не заперечують, що дії, передбачені Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, не в повній мірі дотримано при відключені квартири від мереж будинку, однак предметом спору по даній справі є стягнення заборгованості за надані та спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення, а не встановлення факту порушення порядку від`єднання квартири від централізованого теплопостачання

На думку скаржника, заборона самовільного відключення окремих квартир від централізованого опалення не може змінити ту обставину, що фактично послуга в квартиру відповідачів не подається. В силу цього сторони не знаходяться в зобов`язальних правовідносинах, а тому правові підстави для стягнення оплати за послугу, яка надана не була, відсутні.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 05 грудня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом та матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки (Ф2), виданої 21 вересня 2021 р. ЛМКП «Львівтеплоенерго».

У будинку АДРЕСА_3 встановлене центральне опалення.

Постановляючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, які відповідач зобов`язаний оплатити.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції. Виходячи із наступних обставин.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка дає визначення термінів, що вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будників та споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримувати житлово-комунальну послугу.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, зокрема, належить встановлення цін /тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальні послуги відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг тощо.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Положення про те, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються лише на умовах договору, містяться також в ст.ст. 19, 20, 21, 26, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно з ч.7 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання».

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.

Договір Приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої види ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 01 липня 2014 року відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та є договором про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води і вважається укладеним між: ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та споживачем (власником/співвласником/ балансоутримувачем будинку, квартири, житлових приміщень у багатоквартирних будинках, будинках, спорудах, які приєднані до теплових мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і в яких послуги з централізованого постачання гарячої води надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також користувачами вищевказаних приміщень, квартир, або особами, зареєстрованими (прописаними) у таких приміщеннях, квартирах, будинках).

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12, від 25.11.2014 року у справі № 3-184гс14, які в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 1.1 Договору приєднання предметом договору є те, що Виконавець зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання Виконавця), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим Договором приєднання.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, відповідно до рішення Шевченківського районного суду від 04 лютого 2019 р. у справі №466/8373/16-ц було встановлено, що відповідачі протягом 2000-2003 років звертались в ДКП ЖЕК - 404 із заявами про те, що в квартирі АДРЕСА_2 температура повітря нижча 18 градусів С - тобто щодо неналежного надання послуг.

Як встановлено рішенням Шевченківського районного суду від 04 лютого 2019 р. у справі №466/8373/16-ц, відповідачі протягом 2000-2003 років звертались в ДКП ЖЕК 404 із заявами про те, що в квартирі АДРЕСА_2 температура повітря нижча 18 градусів С - тобто щодо неналежного надання послуг.

З вищезазначеного рішення вбачається, що 20 грудня 2002 року, 22 грудня 2003 р. працівниками ДКП ЖЕК - 404 проведено обстеження тепловіддачі нагрівальних приладів та замірено температуру повітря у квартирі, про що складено відповідні акти. З даних актів ДКП ЖЕК - 404 встановлено, що при обстеженні тепловіддача нагрівальних приладів у квартирі АДРЕСА_2 - недостатня. Мешканці квартири АДРЕСА_4 додатково включають електричні нагрівальні прилади. При виключеному електричному калорифері температура повітря в кімнаті становить 16 градусів С. Отже, відповідачі отримували послуги неналежної якості, внаслідок чого і змушені були шукати інші способи обігріву квартири.

У 2003 році відповідачі зверталися в ДКП ЖЕК - 404" із письмовою заявою про відключення квартири АДРЕСА_2 від системи ЦО, підприємство не заперечувало у відключенні квартири відповідачів від системи ЦО та встановлення індивідуального опалення за кошти власника квартири.

У 2004 році за рекомендацією ЛКП «Підзамче 404» відповідачами було підготовлено пакет документів для подальшого вирішення питання щодо від`єднання від системи центрального опалення та встановлення індивідуального опалення за власні кошти, а саме попередні технічні умови та проектні пропозиції на влаштування індивідуального опалення взамін центрального опалення у кв. АДРЕСА_4 , виготовлені Державним науково дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІпроектреконструкція» Львівський філіал Ліцензія АА №744538.

ВАТ «Львівгаз» було надано газифікацію котла, схему газопроводів, схему розрізу димовентиляційних каналів із зміненим планом квартири (перенесенням газового водонагрівача з ванної кімнати у кухню). ДКП ЖЕК - 404 було проведено відповідні демонтажні роботи радіаторів від стояків ЦО, відповідачами було оплачено роботу за демонтаж та сплачено штраф (Постанова Шевченківського районної адміністрації про накладення штрафу та оригінал квитанції про оплату штрафу знаходяться в справі №2- 413/05).

У зв`язку з від`єднанням від систем центрального опалення радіаторів у вересні 2004 року та відповідно ненаданням послуги із теплопостачання, ЛКП «Підзамче 404» припинило нарахування оплати коштів за користування центральним опаленням.

Враховуючи все вищенаведене, відключення від мережі ЦО було здійснено відповідно до рекомендацій власника будинку - балансоутримувача та у відповідності до законодавства, яке діяло на момент від`єднання, а саме Постанови КМУ від 30.12.1997 р. №1497 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», Рішення ЛМР від 18.09.2002 р. №294 «Про надання дозволів на влаштування автономних систем теплопостачання та відключення від систем централізованого опалення», Рішення ЛМР від 19.03.2004 р. №224 «Про порядок влаштування автономних систем теплопостачання у житлових будинках та будівлях громадсько-промислового призначення з відключення їх від систем централізованого теплозабезпечення».

Тому, твердження Позивача про те, що Відповідачі здійснили самовільне відключення від мережі централізованого опалення не відповідає дійсності та матеріалам справи.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції помилково не взяв до уваги встановлений факт відсутності в квартирі відповідачів централізованого теплопостачання з 2004 року, посилаючись на те, що відключення від мережі теплопостачання, факт якого стверджується актом ОСББ від 27 жовтня 2021 р. та рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 04 лютого 2019 p.

Крім цього, Акт обстеження житлової квартири АДРЕСА_2 від 27 жовтня 2021 p., складений ЛМКП «Львівтеплоенерго» спростовує його посилання у позові про те, що відповідачі могли повторно під`єднати опалювальні прилади до мереж позивача у період з 01 травня 2017 р. до 31 грудня 2021 p., так. в Акті зазначено, що під час огляду квартири встановлено, що «відгалуження до приладів опалення демонтовані, встановлені заглушки, стояк опалення теплоізольований, несанкціонованих підключень до стояка не виявлено».

Отже, фактично є встановленою та обставина, що відповідачі з 2004 року і надалі не отримують послуги з опалення від ЛМКП "Львівтеплоенерго",оскільки квартира від`єднана від мережі опалення житлового будинку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що відключення квартири відповідачів від централізованого опалення здійснено за рекомендацією і сприянням ЖЕКу-404 ще у 2004 p., у зв`язку з наданням послуг з ЦО недопустимої якості, на підставі технічних умов та проектних пропозиції на влаштування індивідуального опалення взамін центрального опалення у кв. АДРЕСА_4 , виготовлені Державним науково дослідним та проектно - вишукувальним інститутом «НДІ проектреконструкція» Львівський філіал Ліцензія АА №744538 (а.с.13,18-22 справи №2-413/05), влаштування індивідуального опалення здійснено у повній відповідності з проектом та державними будівельними нормами, об`єкт відповідає і державним будівельним нормам, тому вважати від`єднання квартири від централізованої системи опалення самовільним є неправильним.

Послуга з централізованого постачання тепла, яка мала надаватися виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання відповідачу не надається з 2004 p. Квартира була від`єднана від централізованої системи постачання тепла у спосіб, який виключає можливість її подання. Інше позивачем не доведено.

Відповідно до пп.3 п.9 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ 30.12.1997 р. №1497, у разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж.

Відповідно до підпункту 9 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005р. № 630 з врахуванням змін до неї, споживач має право на звільнення плати за послуги у разі їх ненадання.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позову, оскільки, на думку суду, ЛМКП «Львівтеплоенерго» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, які відповідач зобов`язаний оплатити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає до задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2022 року до скасування із ухваленням нового рішення про відмову у позові..

Відповідно до ч.ч. 1, 12 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апелянт звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України, із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» необхідно стягнути судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» в дохід держави судовий збір у розмірі 3 405 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2022 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколоти Т.І.