Справа № 202/6967/21
Провадження №2/202/709/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря судового засідання Калантаєнка Д.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач звернулась до суду із даним позовом до суду за результатами розгляду якого, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, понесені позивачем в інтересах спільної з відповідачем дитини, одноразово, у розмірі 35 501,71 грн., які складаються з витрат на відвідування басейна 3 800,00 грн., лікування зубів 1 050,00 грн., купівлю канцтоварів 1 070, 08 грн., курси математики та англійської мови 30 330 грн., медичного обстеження 1 155,00 грн. + 700 грн., туристичні послуги на оздоровчий відпочинок 10 000,00 грн. + 5 527,64 грн., придбання ліків 3 903, 90 грн., репетиторські послуги з англійської та математики 10 290,00 грн., консультація лікаря ортодонта 500 грн. + 400 грн. (ендоскопія), придбання ліків 1 740, 50 грн. Заявлені вимоги обґрунтовані зокрема тим, що відповідач сплачує на утримання їхньої дитини аліменти за рішенням суду, однак вказаних коштів не достатньо для нормального розвитку та життя дитини. Наразі позивач несе тягар додаткових витрат самостійно, відповідач брати участь у таких витратах відмовляється.

Відповідач надав відзив за змістом якого зазначив, що сплачує аліменти на дитину, при цьому сплачувана ним сума є більшою за стягувані з нього аліменти, яких має вистачати на додаткові витрати. Додатково зазначив, що позивачем не доведено необхідності понесення відповідних витрат, а також те, що він/відповідач офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має. Додаткові витрати позивач з відповідачем не узгоджує.

ІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 8 жовтня 2020 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 (дитина) проживає разом з позивачем, що підтверджується копією паспорта позивача та довідкою про реєстрацію місця проживання особи.

Витрати, у розмірі 3 800,00 грн., на відвідування басейна дитини підтверджуються товарним чеком від 1 травня 2021 року у сумі 150 грн., від 22 травня 2021 року у сумі 450 грн., від 29 травня 2021 року 2000,00 грн., від 11 вересня 2021 року у сумі 300 грн., від 18 вересня 2021 року у сумі 150 грн., від 25 вересня 2021 року у сумі 300,00 грн., від 2 жовтня 2021 року у сумі 300,00грн., від 16 жовтня 2021 року у сумі 150,00 грн.

Витрати, у розмірі 1 070, 08 грн., на купівлю канцтоварів підтверджуються чеком ЕПІЦЕНТР у розмірі 340,9 грн., чеками ФОП ОСОБА_4 у розмірі - 365, 8 грн. + 363,38 грн.

Витрати, у загальному розмірі 15 527,64 грн. на туристичні послуги на оздоровчий відпочинок дитини підтверджується копіями квитанції до прибуткового касового ордеру №2642031 від 4 жовтня 2021 року та квитанції Р24АС2961 від 1 липня 2021 року.

Витрати, у загальному розмірі 30 330 грн. + 10 290,00 грн., понесені у зв`язку із отриманням дитиною репетиторських послуг з англійської та математики, підтверджуються копіями квитанцій ААК №849252 у сумі 1530,00 грн., серії ААК №849251 у сумі 1530, 00 грн., серії ААК №84910 сумі 1530,00 грн, Серії АКК №849179 у сумі 1530,00 грн., №918499 у сумі 1360,00 грн, №918498 у сумі 1360,00 грн., №849133 у сумі 1700,00 грн., №849134 у сумі 1700,00 гр., №948587 у сумі 1360,00 грн., №918588 у сумі 1360,00грн., № 847576 у сумі 1360,00 грн., №847595 у сумі 1360,00 грн., №919570 у сумі 1530,00 грн., №919569 у сумі 1530,00 грн., №847603 у сумі 1360,00 грн., №847604 у сумі 1360,00 грн., №918524 у сумі 1360,00 грн., №918525 у сумі 1360,00 грн., №847569 у сумі 3800,00 грн., квитанціями до касового ордера від 2 червня 2021 року у сумі 200 грн., від 31 травня 2021 року у сумі 150,00 грн.

Витрати, у розмірі 1 050,00 грн., понесені на лікування зубів підтверджуються квитанціями про оплату №2913 від 22 квітня 2021 року у сумі 550,00 грн. та №3 161 від 29 квітня 2021 року у сумі 500,00 грн.

У відповідності до копії консультативного висновку алерголога УНП «КЛШМД» ДМР у ОСОБА_3 підтверджено наявність сухого кашлю, призначено медичне обстеження.

Витрати, у розмірі 1 855,00 грн., з оплати медичного обстеження та призначення ліків дитини підтверджуються чеком ТОВ Сінево у сумі 1 155,00 грн. та фіскальним чеком від 18 січня 2021 року у сумі 700 грн. (а.с 28-31).

Витрати пов`язані із придбанням ліків на суму 3 903, 90 грн. та 1 740, 50 грн., на оплату послуг ортодонта та проведення ендоскопії ОСОБА_3 у сумах 500 грн. та 400 грн., підтверджується копіями квитанцій, долученими до матеріалів справи (а.с. а.с. 3140, 81-82, 84).

ІІІ. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Зі змісту даної норми вбачається, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 СК України у якості додаткових витрат можуть стягуватись лише кошти, які були сплачені через особливі обставини.

Більш розширено дана норма розтлумачена в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 по справі № 202/7117/16-ц, де касаційний суд зазначив, що: «Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

В той же час, суд звертає увагу, що із усіх чеків, наданих позивачем, вбачається, що відповідні грошові кошти (додаткові витрати) сплачувались на загальний розвиток дитини та повсякденні потреби (басейн, канцелярію, туристичні послуги, репетиторство, тощо) і не мають жодного відношення до особливих обставин. Докази понесення додаткових витрат на проведення обстеження, лікування зубів та придбання ліків, також, не пов`язані із тяжкою хворобою дитини.

При цьому, діючим законодавством України передбачено, що витрати на повсякденні потреби дитини компенсуються за рахунок отриманих аліментів.

Дані висновки, також, підтверджуються сталою практикою новоствореного Верховного Суду, яка вказана нижче.

Так, в постанові від 19.03.2018 по справі № 759/18417/15-ц Верховний Суд вказав, що: «…витрати понесені на відпочинок дитини, придбання одягу, взуття, мобільного телефону, меблів, рюкзаку, проведення утеплення зовнішнього фасаду будинку не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України та повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача».

У постанові від 30.01.2019 по справі № 205/4622/16-ц Верховний Суд зазначив, що: «Посилання касаційної скарги на те, що додаткові витрати були понесені не тільки на лікування дитини, але й на розвиток її здібностей, є безпідставними, оскільки відвідування спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини».

В постанові від 26.09.2018 по справі № 761/6933/17 Верховний Суд звернув увагу, що: «…відвідування на даний час музичної школи дитиною не свідчить про її подальше відвідування, а в переважній більшості це відноситься до загального розвитку дитини і є не обов`язковим, а добровільним волевиявленням одного із батьків, у даному випадку матері. Також судом першої інстанції не встановлено, що витрати позивача на літній відпочинок дитини зумовлені особливими обставинами, а витрати на вивчення англійської мови зумовлені із розвитком її здібностей в цьому. Позивач самостійно, на власний розсуд, обрала заклад, у якому донька сторін провела літній відпочинок, та заклади, в яких остання навчається…».

Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачем, суд приходить до висновку про те, що заявлені до стягнення позивачем витрати не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України.

Керуючись ст. ст.12,13,81,128,141,263-265,268,274-279,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 04.05.2022 року.

Суддя Г.О. Кухтін