Справа № 156/173/22
Провадження № 2/156/147/22
Рядок статзвіту № 67
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 листопада 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Федечко М. О.
за участю: секретаря судового засідання Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іваничі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення та клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про стягнення судових витрат понесених сторонами у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя -,
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 27 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Вирішено питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

В судових дебатах представник позивача вказала, що нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду буде подано заяву про компенсацію судових витрат понесених позивачем за надання професійної правничої допомоги.

Так, 07 листопада 2022 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат понесених стороною позивача в якій зазначено, що згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 30 травня 2022 року укладеного між адвокатом та позивачем, остання понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. з яких: 4000 грн. за написання заяви про уточнення позовних вимог, 4000 грн. за написання відповіді на відзив та 5000 грн. за представництво інтересів в суді. Згідно договору застосовується фіксований розмір гонорару за вчинення окремої дії на виконання договору. Зазначено, що оплата послуг адвоката підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. На підставі викладеного просить, ухвалити додаткове рішення у справі та здійснити між учасниками справи розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 сплачено адвокату Свередюк Ю.А. 13000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги. До заяви долучено квитанції до прибуткового касового ордера № 22 від 13 червня 2022 року на суму 4000 грн.; № 40 від 05 вересня 2022 року на суму 4000 грн. та № 46 від 28 жовтня 2022 року на суму 5000 грн. та договір про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року.

У судових дебатах представник відповідача також звернувся до суду із клопотанням про компенсацію витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 23 березня 2022 року на суму 5000 грн. та розрахунку витрат на правову допомогу від 30 серпня 2022 року.

Представник відповідача заперечив щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки у первісній позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог не зазначено попередній орієнтовний розрахунок таких витрат.

Частиною 4 ст. 270 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб , які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом ухвалено провести судове засідання без виклику учасників справи.

У зв`язку з неявкою учасників розгляду справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі представника позивача та клопотання представника відповідача підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку із зазначеним, представник позивача звернулась до суду в порядку п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України з відповідною заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу. Представником відповідача, у встановленому законом порядку, також заявлено клопотання про компенсацію йому витрат за надану професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З роз`яснень які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» в п. 20 зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Згідно договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Свередюк Ю.А., адвокат зобов`язується надати правничу допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями клієнта. Адвокат надає усі види адвокатської діяльності, у тому числі надає правову інформацію, консультації, роз`яснення з правових питань, складає заяви, скарги, процесуальні документи та інші документи правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Вказані послуги надаються адвокатом у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

У розділі 3 вище вказаного договору, зокрема у п. 3.1 зазначено, що фіксований розмір гонорару встановлюється для вчинення окремої дії на виконання договору: написання заяви по суті справи (зокрема, позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення) - 4000 грн. (кожна дія окремо); написання заяви про уточнення позовних вимог (в тому числі, але не виключно, про збільшення або зменшення розміру позовних вимог) 4000 грн.; написання заяви про забезпечення доказів 2000 грн.; написання заяви про забезпечення позову 2000 грн.; витрати на представництво в суді 5000 грн.; написання апеляційної скарги (відзиву на апеляційну скаргу) 8000 грн.; написання касаційної скарги (відзиву на касаційну скаргу) 8000 грн.; представництво інтересів в суді апеляційної інстанції 5000 грн.

На виконання умов договору про надання правничої допомоги та понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача надано договір про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року та квитанції до прибуткових касових ордерів № 22 від 13 червня 2022 року, на суму 4000 грн.; № 40 від 05 вересня 2022 року на суму 4000 грн. та № 46 від 28 жовтня 2022 року на суму 5000 грн.

Що стосується посилань представника відповідача ОСОБА_4 , що представником позивача у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог не вказано попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат, що слугує підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, то суд зазначає наступне.

Так, у постановах Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Однак, враховуючи, що позивач понесла судові витрати за надання професійної правничої допомоги у вказаній справі та їх розмір підтверджено належними доказами договором про надання правничої допомоги від 30 травня 2022 року та квитанціями до прибуткових касових ордерів, то такі підлягають до стягнення з відповідача.

Що стосується клопотання представника відповідача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 5000 грн. таких витрат, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно договору від 23 березня 2022 року про надання правничої допомоги адвокат Душний Ю.А. надав правничу допомогу відповідачу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. Також до матеріалів справи долучено ордер серії АС № 1039415 від 23 березня 2022 року на надання правничої (правової) допомоги. Понесення витрат за надану правничу допомогу підтверджується розрахунком витрат на правову допомогу, згідно якого, адвокатом проведено розрахунок витрат на професійну правничу допомогу: надання усних консультацій з вивченням документів; витребування та збір документів, відомостей; підготовка та написання відзиву на позовну заяву; аналіз судової практики (складність справи); представництво в суді. Сплачені кошти ОСОБА_3 за правничу допомогу становлять у розмірі 5000 грн. Понесення таких витрат стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 23 березня 2022 року на суму 5000 грн.

Щодо розміру стягнення витрат за надану професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Разом з тим, суд враховує вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати за надану професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто 1/2 їх вартості, в такому ж розмірі підлягають до стягнення витрати на правничу допомогу з позивача на користь відповідача.

Судом при вирішенні питань про компенсацію витрат на правничу допомогу враховано складність даної справи, обсяг робіт проведених адвокатами, критерії розумності їхнього розміру.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6500 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу та з позивача на користь відповідача до стягнення підлягає 2500 грн. вказаних витрат.

Визначені розміри відповідають критерію реальності наданих адвокатами послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, кількості судових засідань, необхідних процесуальних дій сторони, часу витраченого адвокатами на надання правової допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 352, 354 ЦПК України, суд,

постановив:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 156/173/22 яким:

- стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката;

- стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.О. Федечко