печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В., при секретарі судового засідання - Луста В.І

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у місті Києві, треті особи: Голосіївське УП ГУ НП України в м. Києві, Печерське УП ГУ НП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди та витрат, понесених внаслідок незаконних дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається, що 12.04.2019 року транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - транспортний засіб та/або автомобіль), що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , було зупинено співробітниками поліції за підозрою у підробленні документів про реєстрацію автомобілю та зміни номера кузова. 12.04.2019 року слідчим Печерського УП ГУ НП у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, вказаний автомобіль було вилучено 12.04.2019 року слідчим Печерського УП ГУПН в місті Києві без складання процесуальних документів, передбачених КПК України. В подальшому, в телефонному режимі слідчим повідомлено про закриття вищевказаного кримінального провадження, жодних документів щодо належного вилучення та повернення майна (автомобілю) не складалось. 09.11.2020 року транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно затримано співробітниками поліції на цій самій підставі - наявності підозри у підробці документів про реєстрацію автомобілю та зміни номера кузова. Автомобіль, не дивлячись на наявність Висновку експертного дослідження та закриття кримінального провадження, вилучено згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.11.2020 року № б/н та доставлено на спеціальний майданчик ДП МВС України, розташованого за адресою: Київська область, с. Проліски, вул. Броварська, 4. Як стало відомо, 10.11.2020 року дізнавачем - інспектором відділу дізнання Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Чубарик В.В. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. 28.01.2021 року дізнавачем - інспектором відділу дізнання Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві винесено Постанову про повернення тимчасово вилученого майна, якою транспортний засіб ACURA MDX,, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернуто у користування ОСОБА_1 . Про існування вказаної постанови та можливість повернення транспортного засобу Заявник дізнався лише в кінці березня 2021 року самостійно зателефонувавши до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві. Транспортний засіб повернуто лише 20.03.2021 року, за зберігання та евакуацію автомобілю Заявник вимушений був сплати 9188,00 грн.. що підтверджується Квитанцією №5ВХМ-Х80М-Х1ЗР- КРРВ від 20.03.2021 року. У відповідності до відповіді Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 21.04.2021 року №6142/125/47/2021 за даним кримінальним провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було прийнято рішення про закриття, оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає що дії органів досудового розслідування є незаконними, такими, що не відповідають чинному законодавству, та на тривалий час неправомірно позбавили ОСОБА_1 , його сім 'ю права користування, володіння та розпорядження власним, майном, призвели до моральних страждань та переживань, зміни звичайного образу життя. На підставі Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просить стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку 85 650, 36 грн., з яких: 50 000, 00 грн. - відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними процесуальними діями органів досудового розслідування, 8 100, 00 грн. - витрати на правову допомогу, 9 188, 00 грн. - витрати на евакуацію та зберігання автомобілю, 18 362, 00 грн. - витрати на пересування у пер;од карантину. Представник позивача просив розглядати справу в відсутність, позов підтримав. Відповідачі надали відзиви. 3-ті особи пояснення не надали. Ухвалою Печерського районного суду від 14.06.2021р. відкрито провадження в порядку спрощеного з викликом сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого. 12.04.2019 р. транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - транспортний засіб та/або автомобіль), що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , було зупинено співробітниками поліції за підозрою у підробленні документів про реєстрацію автомобілю та зміни номера кузова. 12.04.2019 року слідчим Печерського УП ГУ НП у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, вказаний автомобіль було вилучено 12.04.2019 року слідчим Печерського УП ГУПН в місті Києві без складання процесуальних документів, передбачених КПК України. 25.04.2019 року з метою підтвердження факту, що номер кузова автомобіля не змінювався та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є підробленим, ОСОБА_1 звернувся до слідчого СВ Печерського УП ГУНГІ їв м. Києві, лейтенанта поліції Іванова В.І., з клопотанням про проведення за власний рахунок трасологічної експертизи транспортного засобу 12.04.2019 року транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , на базі науково- дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор» для з`ясування всіх обставин, що мають значенім у наведеному кримінальному провадженні. За результатами розгляду клопотання автомобіль передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , про що складено Акт прийому передачі на відповідальне зберігання від 26.04.2019 року. Відповідно до Висновку експертного дослідження N 11/8043/5413 від 26.04.2019 р. проведеного головним судовим експертом відділу криміналістичного дослідження транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, лабораторії автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Київського НДЕКЦ МВС України Рудюк В.В., номера кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_2 легкового автомобілю ACURA MDX не змінювалися. Бланк свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 відповідає бланкам, які є в офіційному обігу. Вказаний висновок міститься в матеріалах кримінального провадження №0001630. В подальшому, в телефонному режимі слідчим повідомлено про закриття вищевказаного кримінального провадження, жодних документів щодо належного вилучення та повернення майна (автомобілю) не складалось. 09.11.2020 року транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно затримано співробітниками поліції на цій самій підставі - наявності підозри у підробці документів про реєстрацію автомобілю та зміни номера кузова. Автомобіль, не дивлячись на наявність Висновку експертного дослідження та закриття кримінального провадження, вилучено згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.11.2020 року № б/н та доставлено на спеціальний майданчик ДП МВС України, розташованого за адресою: Київська область, с. Проліски, вул. Броварська, 4. Як стало відомо, 10.11.2020 року дізнавачем - інспектором відділу дізнання Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві старшим лейтенантом поліції Чубарик В.В. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001170 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України. Під час огляду місця події 09.11.2020 року за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 65 був виявлений вищевказаний транспортний засіб, при перевірці якого по базі даних МВС України «Армор» встановлено, що заданим номерним знаком НОМЕР_2 зареєстровано транспортний засіб марки «Нуипсіаі». При перевірці номеру кузову встановлено, що за даним номером 2HNYD28868H511436 зареєстрований транспортний засіб марки ACURA MDX д.н.з. НОМЕР_5 . Відповідно до Висновку судової технічної експертизи документів від 03.11.2020 року №CE-19/111-20/56354-ТД бланк свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічним бланкам, які є. в офіційному обігу на території України. 28.01.2021 року дізнавачем - інспектором відділу дізнання Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві винесено Постанову про повернення тимчасово вилученого майна, якою транспортний засіб ACURA MDX, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернуто у користування ОСОБА_1 . Про існування вказаної постанови та можливість повернення транспортного засобу Заявник дізнався лише в кінці березня 2021 року самостійно зателефонувавши до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві. Транспортний засіб повернуто лише 20.03.2021 року, за зберігання та евакуацію автомобілю Заявник вимушений був сплати 9188,00 грн.. що підтверджується Квитанцією №5ВХМ-Х80М-Х1ЗР- КРРВ від 20.03.2021 року. У відповідності до відповіді Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 21.04.2021 року №6142/125/47/2021 за даним кримінальним провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України було прийнято рішення про закриття, оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. При цьому відповідно до положень статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Позивач помилково послався на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки вказаний закон врегульовує правовідносини відшкодування шкоди, завданої виключно громадянинові внаслідок незаконного притягнення його до відповідальності, його дія не розповсюджується на потерпілих осіб, яким завдано шкоди внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури під час розслідування за заявою таких осіб. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Разом з тим відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У постанові від 15.08.2019 у справі № 823/782/16 Верховний Суд зробив висновок, що відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, має на меті, як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчинення суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на інтереси людини. Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 2 ст. 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен встановити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд враховує, що у межах даної справи не було встановлено протиправності дій, рішень чи бездіяльності відповідача. Обставини, на які покликається позивач, є загальними абстрактними твердженнями, а не конкретними фактами, що мають відношення до справи. В порушення вимог вищенаведених процесуальних норм, позивачем не доведено факт заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками, зазначеними позивачем у позові. Тому позовні вимоги є безпідставними , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст..141 ЦПК України , в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються. Керуючисьст.16,22,23, 1166 ,1167 ЦК України, ст. 12,13,76,77,79, 81,263,264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у місті Києві, треті особи: Голосіївське УП ГУ НП України в м. Києві, Печерське УП ГУ НП у м. Києві про відшкодування моральної шкоди та витрат, понесених внаслідок незаконних дій

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 відповідач 1: Державна казначейська служба України: 01601,м. Київ, вул.. Бастіонна,6 відповідач 2: Головне управління Національної поліції у місті Києві: 01601, м. Київ, вул. Володимирська,15 третя особа 1: Голосіївське УП ГУ НП України в м. Києві: 03039, м. Київ, вул. Гоголівська,15 третя особа 2: Печерське УП ГУ НП України в м. Києві: 01010, м. Київ, вул. Московська,30 Суддя Остапчук Т.В.