Справа № 405/4686/21
Провадження №2/405/685/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гаврилюк Ю.В.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іващенка О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому в режимі відеоконференції з Гайворонським районним судом Кіровоградської області цивільну справу №405/4686/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю працівниками поліції, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю працівниками поліції, в якому просив стягнути на його користь з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., а також у відшкодування витрат, пов`язаних з друком додатків, позовної заяви та відправлення документів до суду засобами поштового зв`язку в розмірі 290 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.09.2020 року та 03.02.2021 року він (позивач) звертався до Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області з заявами про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.213, ч.1 ст.354, ст.356 КК України, при цьому, в порушення вимог ст.214 КПК України, за якою слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 год. після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, поряд з цим, відповідні відомості за його (позивача) заявами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, на підставі чого бездіяльність посадових осіб Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області грубо порушило його права, які закріплені Конституцією України, та порушило його права, як заявника, потерпілого на ефективний засіб правового захисту та за його (позивача) скаргами до слідчого судді ухвалами слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.09.2020 року у справі за №385/1262/19, провадження № 1-кс/385/356/19, № 385/1263/19, провадження № 1кс/385/357/19 та від 03.02.2021 року у справі №385/135/21, провадження № 1-кс/385/22/21, № 385/136/21, провадження № 1-кс/385/23/21 визнано факт бездіяльності слідчого Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами, поданими 03.09.2020 року та 03.02.2021 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.213, ч.1 ст.354, ст.356 КК України та зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області внести відомості до ЄРДР на підставі поданих ним повідомлень за №3158 від 08.08.2019 року, за №3157 від 08.08.2019 року, за №3628 від 16.09.2020 року та за №3631 від 16.09.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.296, ч.1 ст.213, ч.1 ст.354, ст.356 КК України та розпочати розслідування. Крім того, вказав, що ухвалами слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2021 року у справі № 385/1004/19, 1-кс/385/33/21, від 22.02.2021 року у справі № 385/232/21, 1кс/385/35/21, від 23.02.2021 року у справі №385/231/21, 1-кс/385/34/21, від 11.03.2021 року у справі № 385/310/21, 1-кс/385/55/21, від 12.03.2021 року у справі №385/307/21, 1-кс/385/52/21, від 06.04.2021 року у справі №385/470/21, 1кс/385/98/21 та від 07.04.2021 року у справі № 385/90/19, 1-кс/385/98/21 скасовано постанови слідчих Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. та Юрченка С.В. про закриття кримінальних проваджень від 26.03.2019 року за ч.1 ст.249 КК України за №0000143, від 30.11.2019 року за ч.1 ст.191 КК України за №0000107, від 28.06.2019 року за ч.1 ст.354 КК України за №0000079, від 30.11.2019 року за ч.1 ст.185 КК України за №0000511, від 30.11.2019 року за ст.356 КК України за №0000148, від 30.10.2019 року за ч.1 ст.191 КК України за №0000467, від 19.12.2018 року за ч.1 ст.141, ч.1 ст.364 КК України за №0000612, з підстав не проведення досудового розслідування, не розгляду клопотань про проведення слідчих дій та невиконанням вказівок прокурора.

Зазначив, що внаслідок зазначеної вище бездіяльності та неправомірних дій Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області йому (позивачу) спричинена моральна шкода, яка полягає у відчутті стурбованості, страху за своє життя, так як не притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності викликає у нього (позивача) відчуття незахищеності та безкарності осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, та, крім того, в нього погіршився стан здоров`я, почалися головні болі, він втратив нормальний сон, став замкнутим та дратівливим. Крім того, у зв`язку з бездіяльністю ГУ НП в Кіровоградській області та неналежним розслідуванням кримінальних проваджень та їх передчасне закриття, він (позивач) відчув себе ошуканим, що негативно позначилося на його психічному стані, змусило його сильно нервувати та переживати, порушено його звичний життєвий уклад, так як він змушений був відстоювати свої права та інтереси в слідчих органах та суді, витрачаючи на це своє здоров`я, час та енергію, та на підставі чого розмір моральної шкоди він (позивач) оцінив в розмірі 10 000 грн., який, на його переконання, є виваженим, оскільки враховує його емоційний стан. Окрім того, зазначив, що на підготовку позовної заяви та документів, та подальше їх направлення засобами поштового зв`язку до суду, ним (позивачем) були понесені додаткові витрати майнового характеру на загальну суму 290 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 12 липня 2021 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою, призначено судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи.

Під час підготовчого провадження по справі:

Представником відповідача ГУ НП в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 09 серпня 2021 року за вх. №19372, за яким відповідач позов не визнає в повному обсязі. На обґрунтування заперечень щодо позову зазначено, що ГУ НП в Кіровоградській області є неналежним відповідачем у справі та не є суб`єктом відшкодування моральної шкоди позивачу. Крім того, позивач в позові зазначає, що бездіяльність органу досудового розслідування виразилася у ненаданні відповідей на численні клопотання про проведення слідчих дій, не проведенні слідчих дій, у неправомірному закритті справи та невнесення відомостей в ЄРДР, однак сам факт скасування процесуального рішення слідчого не свідчить про завдання особі шкоди та про наявність підстав для її відшкодування, оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1167, 1176 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача. Також, позивач, заявляючи про спричинену йому моральну шкоду та її відшкодування в розмірі 10 000 грн., не надає належних доказів, які б вказували на незаконність дій органу досудового розслідування, які б в свою чергу вказували на наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача (органи досудового слідства) та вини останнього в її заподіянні, крім того, відсутні адекватні та обґрунтовані розрахунки сум, з яких виходив позивач при визначенні суми завданих йому збитків, тим самим, без надання документальних доказів, твердження позивача про моральні страждання, приниження честі та гідності, порушення звичайного укладу життя, психологічна напруга є лише припущеннями і не можуть братися судом до уваги як фактичні дані. З огляджу на зазначене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ГУ НП в Кіровоградській області про стягнення моральної та матеріальної шкоди в повному обсязі.

Позивачем ОСОБА_1 засобами електронної пошти подано відповідь на відзив, яка зареєстрована судом 25 серпня 2021 року за вх.№5479, в якій позивач заперечив проти доводів, викладених у відзиві ГУ НП в Кіровоградській області на позовну заяву, просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи по суті:

Позивач ОСОБА_1 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Гайворонським районним судом Кіровоградської області та в його інтересах представник - адвокат Іващенко О.П. (діє на підставі ордеру серії КР №124882 від 25.11.2021 року) під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ НП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, заяви, клопотання про відкладення судового розгляду справи та про поважність причин не явки в судове засідання суду не надано.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, будь яких заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву не подано.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, та враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, суд вважає можливим розгляд справи по суті в даному судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, враховуючи позицію відповідача ГУ НП в Кіровоградській області, викладену у відзиві на позов, дослідивши матеріали справи та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України, до яких, серед іншого, належить відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Тлумачення вказаних процесуальних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Крім того, визначаючи розподіл тягаря доведення у даній цивільній справі, суд прийшов до переконання про необхідність застосування до спірних правовідносин правила частини 3 ст.12 ЦПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні наведеного правила необхідно враховувати також правило частини 6 ст.81 ЦПК України, згідно з яким доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, і саме таке розуміння процесуального закону найбільшою мірою відповідатиме засадничим принципам цивільного процесу: принципам змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу.

З огляду на зазначене, судом встановлено та письмовими доказами у справі підтверджується, що ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2019 року (справа №385/1262/19) задоволено частково скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області внести відомості за ознаками кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення, поданого 08.08.2019 року ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування.

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2019 року (справа №385/1263/19) задоволено частково скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області внести відомості за ознаками кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення, поданого 08.08.2019 року ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування.

Крім того, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04 лютого 2021 року (справа №385/136/21) за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, - зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування ВП №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області внести відомості за ознаками кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення, поданого 16.09.2020 року ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування.

На підставі зазначеної ухвали слідчого судді 05.02.2021 року підрозділом дізнання відділення поліції №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області до ЄРДР внесено відповідні відомості (кримінальне провадження №0000002, внесене до ЄРДР 05.02.2021 року, попередня правова кваліфікація ч.1ст.296 КК України).

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року (справа №385/135/21) задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб СВ Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зобов`язано уповноважених осіб ВП №1 (м.Гайворон) Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 16.09.2020 року №3628.

На підставі зазначеної ухвали слідчого судді 06.02.2021 року підрозділом дізнання відділення поліції №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області до ЄРДР внесено відповідні відомості (кримінальне провадження №0000003, внесене до ЄРДР 06.02.2021 року, попередня правова кваліфікація ч.1ст.296 КК України).

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року (справа №385/1004/19) задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 31.10.2019 року про закриття кримінального провадження. Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 31.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000143 від 26.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, - скасовано з підстав її передчасності, а також не додержання слідчим при винесенні постанови вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, формальною організацією і поверховим проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню, не проведенням допиту свідків. Також в ухвалі слідчого судді зазначено, що заявник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення, разом з тим, зазначені положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 лютого 2021 року (справа №385/232/21) задоволено скаргу ОСОБА_1 . Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 від 07.03.219 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, - скасовано з підстав її передчасності, зокрема, не перевірено усіх доводів заявника та не проведено слідчим усіх необхідних слідчих дій, зокрема, не проведено допит свідка.

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2021 року (справа №385/231/21) скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. від 28.06.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079 від 19.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.354 КК України, - скасовано, з підстав її передчасності, оскільки не було перевірено всі доводи заявника тане проведено усі необхідні слідчі (процесуальні) дії, зокрема, не проведено допит свідків.

Крім того, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 березня 2021 року (справа №385/310/21) задоволено скаргу ОСОБА_1 . Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 23.09.219 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - скасовано з підстав її передчасності та не проведенням слідчим всіх необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні, спрямованих на з`ясування обставин провадження.

Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2021 року (справа №385/307/21) задоволено скаргу ОСОБА_1 . Постанову старшого слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. від 30.11.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 27.03.219 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, - скасовано з підстав невиконання слідчим вказівок заступника начальника СУ ГУНП в Кіровоградській області Кожухівського В. від 25.06.2019 року з відсутністю, при цьому, відомостей про причини невиконання зазначених вказівок, крім того, постановою слідчого від 19.06.2019 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_1 , зокрема, в частині допиту ОСОБА_2 , чого зроблено не було та матеріали провадження не містять даних протоколу допиту останнього.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06 квітня 2021 року (справа №385/470/21) частково задоволено скаргу ОСОБА_1 , який є заявником, особою, яка подала повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, на постанову слідчого від 30.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000467 від 06.09.2019 року. Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області Рябова Ю.І. від 30.10.2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 06.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, - скасовано, з тих підстав, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та слідчим не проведено усі необхідні слідчі дії, зокрема, не проведено допит свідків.

Крім того, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2021 року (справа №385/90/19) задоволено скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Гайворонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження. Постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 19.12.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 20.11.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.141, ч.1 ст.364 КК України, - скасовано, з підстав її передчасності, а також не додержання слідчим при винесенні постанови вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України, формальною організацією і поверховим проведенням досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Тим самим, з огляду на викладене вище, судом відзначається, що зазначені ухвали слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області були винесені за наслідками розгляду скарг заявника ОСОБА_1 , яким оскаржувалися до слідчого судді як бездіяльність слідчих Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його (позивача) заявами-повідомленнями, так і постанови слідчих Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області про закриття кримінальних проваджень, відомості про які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його (позивача) заявами-повідомленнями.

Крім того, вказаними ухвалами слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області встановлено факт бездіяльності слідчих СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області при проведенні досудових розслідувань в кримінальних провадженнях за № 0000467, №0000612, №0000143, №0000079, №0000107, №0000511, №0000148.

В свою чергу, як вбачається зі змісту заявлених в даній цивільній справі позовних вимог позивач ОСОБА_1 просить стягнути на його користь за рахунок Державного бюджету України у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн., яка (моральна шкода) заподіяна йому (позивачу) внаслідок незаконної бездіяльності працівниками ГУ НП в Кіровоградській області, зокрема, Гайворонським ВП ГУНП в Кіровоградській області, що полягає у невнесенні відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його (позивача) заявами-повідомленнями, а також при досудовому розслідуванні кримінальних проваджень № 0000467, №0000612, №0000143, №0000079, №0000107, №0000511, №0000148, які за постановами слідчих Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області закривалися, та в подальшому за його (позивача) скаргами до слідчого судді, - скасовувалися, як такі, що винесені передчасно, без проведення необхідних слідчих дій, а також невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його (позивача) заявами-повідомленнями.

Як на підстави позову позивач посилається на бездіяльність посадових осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його (позивача) заявами-повідомленнями, а також при проведенні досудових розслідувань зазначених вище кримінальних проваджень за його (позивача) заявами про вчинення кримінальних правопорушень.

Вказав, що внаслідок бездіяльності Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області порушені його (позивача) права, завдано йому моральних страждань, внаслідок чого він (позивач) відчував стурбованість, страх за своє життя, оскільки не притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності викликало у нього відчуття незахищеності та безкарності до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, він нервував та переживав, крім того, порушено його звичний життєвий уклад, так як він змушений був відстоювати свої права та інтереси в слідчих органах та суді, витрачаючи на це своє здоров`я, час та енергію.

При цьому, судом також встановлено, що ухвалами слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2021 року (справа №385/136/21), від 03.02.2021 року (справа №385/135/21), від 03.09.2019 року (справа №385/1263/19), від 03.09.2019 року (справа №385/1262/19), за скаргами ОСОБА_1 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР, - зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області внести відомості за ознаками кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв/повідомлень заявника ОСОБА_1 та розпочати розслідування.

Крім того, ухвалами слідчих суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2021 року (справа №385/1004/19), від 22 лютого 2021 року (справа №385/232/21), від 23 лютого 2021 року (справа №385/231/21), від 11 березня 2021 року (справа №385/310/21), від 12 березня 2021 року (справа №385/307/21), від 06 квітня 2021 року (справа №385/470/21) та від 07 квітня 2021 року (справа №385/90/19), постанови слідчих СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області про закриття кримінальних проваджень (к/п №0000143 від 26.03.2019 року, №0000107 від 07.03.219 року, №0000079 від 19.02.2019 року , №0000511 від 23.09.219 року, №0000148 від 27.03.2019 року, №0000467 від 06.09.2019 року, №0000612 від 20.11.2018 року, - скасовано.

При цьому, суд зауважує, що зазначеними судовими рішеннями (ухвалами слідчих суддів) лише зобов`язано слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Гайворонського ВП ГУНП України в Кіровоградській області вчинити певні дії, однак зазначеними рішеннями їхні дії не визнано незаконними.

Більш того, судом відзначається, що, в даному випадку, оскарження позивачем ОСОБА_1 до слідчого судді в порядку статей 303, 304 КПК України, бездіяльності службових осіб Гайворонського ВП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР на підставі його (позивача) заяв/повідомлень про кримінальне правопорушення, поданих в порядку ст.214 КПК України свідчить про реалізацію останнім оспорювання процесуальної діяльності уповноважених осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області, та, відповідно, не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1174 ЦК України. Сам факт зобов`язання ухвалою слідчого судді внести відповідні відомості до ЄРДР не свідчить про протиправність дій уповноваженої особи Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області та завдання позивачу моральної шкоди з цих підстав, враховуючи також, що права та інтереси останнього в такий спосіб були поновлені.

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тобто,кримінальним процесуальним кодексом України встановлена певна процедура подання заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, в рамках якої встановлена можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставіЗакону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст.1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Положеннями зазначеної статті також визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.3 Постанови № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), якихзазнавпозивач,характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови).

З огляду на зазначене судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав бездіяльності посадових осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області під час досудового розслідування кримінальних проваджень №0000143 від 26.03.2019 року, №0000107 від 07.03.219 року, №0000079 від 19.02.2019 року , №0000511 від 23.09.219 року, №0000148 від 27.03.2019 року, №0000467 від 06.09.2019 року, №0000612 від 20.11.2018 року, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 .

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне, за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За викладених вище обставин, виходячи з заявлених позивачем підстав позову, суд приходить до висновку, що доводи позивача ОСОБА_1 про спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях, викликаних неправомірною бездіяльністю посадовими особами Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області під час досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000143, №0000107, №0000079, №0000511, №0000148, №0000467, №0000612, що в цілому мало негативні наслідки для позивача, крім того, до даного часу порушено його (позивача) звичайний уклад життя, він постійно відволікається від повсякденного життя, з метою з`ясування про стан досудового розслідування у кримінальних провадженнях та звернення до слідчих суддів із скаргами на рішення та бездіяльність посадових осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області, що приносить йому психологічну напругу, душевні хвилювання, переживання та негативні емоції, з тих підстав, що досудове розслідування в даних кримінальних провадженнях не здійснюється, дієві заходи, направлені на належне досудове розслідування, не проводяться, - та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті.

При цьому, зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та доведеними, та, в свою чергу, відповідачем ГУ НП в Кіровоградській області, - не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOVv. BULGARIA, №68490/01, параграф 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

При цьому, розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», факт заподіяння моральної шкоди пов`язується не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань та переживань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач ОСОБА_1 внаслідок неналежного досудового розслідування і бездіяльності посадових осіб Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області та передчасного закриття кримінальних проваджень слідчими, що мало наслідком та підставою для звернення позивача із чисельними скаргами до слідчого судді на бездіяльність слідчого, та із скаргами про закриття кримінальних проваджень, та їх (скарг) задоволення, дотриманням принципу розумності та справедливості, з огляду на істотність змін у звичайному житті позивача, суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, та відповідно, суд визначає розмір компенсації в сумі 3 500 грн., що підлягає стягненню на користь позивача з держави Україна шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди, приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України безпосереднє обслуговування державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України, при цьому, суд не покладає відповідальність за завдану позивачу шкоду безпосередньо на Державну казначейську службу України, а лише зобов`язує її, як уповноваженого на обслуговування державного бюджету орган, сплатити позивачу призначену компенсацію моральної шкоди за рахунок коштів Державного бюджету України.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено також вимоги про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування понесених ним (позивачем) витрат, пов`язаних з друкуванням додатків, позовної заяви та відправлення документів поштовим зв`язком до суду на загальну суму 290 грн. 00 коп., які задоволенню не підлягають з підстав відсутності документального підтвердження понесених витрат на вказану суму, та у зв`язку з цим, - недоведеності вимог в цій частині позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі в частині судового збору за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,5,7,10,12,13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої бездіяльністю працівниками поліції, - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України у відшкодування моральної шкоди 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог позивачу ОСОБА_1 , - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова