Провадження № 2/686/985/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

21 листопада 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Коваль І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв І.М., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову позивач вказала, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Терлеєва І.М. перебуває відкрите виконавче провадження №66681657, яке відкрито від 02.09.2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса №4982, посвідченого від 01.06.2021 року приватним нотаріусом Бригідою В.О., за яким вона є боржником та з неї до стягнення підлягає борг за кредитним договором у розмірі 31 050,00грн., який стягнуто на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс».

До моменту отримання відомостей про наявність відкритого виконавчого провадження, про наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення з неї боргу їй було не відомо. Розмір нарахованого боргу їй також став відомий лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Про намір стягнення з неї боргу за кредитним договором, шляхом вчинення вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса її повідомлено не було. Борг, який з неї стягнуто - вона не визнє.

Оскільки, боржник (позивач) за виконавчим написом нотаріуса проживає в Хмельницькій області, нотаріальна дія щодо посвідчення такого виконавчого напису в Київському міському нотаріальному округу порушує положення ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Нарахування та стягнення боргу без відома боржника, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса суперечить ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», порушує положення Постанови КМУ від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», що є підставою для звернення до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Посвідчення нотаріусом виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами (договорами позики), що не посвідчено нотаріально на сьогодні - незаконно оскільки, Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2017 року (справа №826/20084/14) визнано нечинною та незаконною Постанову КМ України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення Змін, що вносяться до Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 вказаних змін до положення.

Кредитний договір, що укладений між нею та відповідачем не був посвідчений нотаріально. Тобто, законом вже скасовано право кредитора на стягнення боргу, шляхом посвідчення виконавчого напису нотаріуса про стягнення боргу за кредитним договором, що не посвідчений нотаріально. У разі наміру примусового стягнення боргу за таким кредитним договором, дане право реалізується кредитором в судовому порядку, а не шляхом звернення до нотаріуса для посвідчення ним виконавчого напису.

Відтак, у неї наявні всі підстави для подання до суду даної позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, розмір стягнутого боргу завищений відповідачем, шляхом нарахування відсотків, що нараховані поза межами строку кредитування, за невчасно виконане грошове зобовязання. Згідно п.6 Прикінцевих та перехідних положень Розділу 4 ЗУ «Про споживче кредитування», у разі прострочення виконання зобов`язання в період дії карантинних обмежень, споживач звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Відтак, стягнутий з неї борг за виконавчим написом є неправомірно завищеним відповідачем.

Нарахування кредитором (відповідачем) відсотків на підставі ст. 625 ЦК України на залишок заборгованості за підвищеною процентною ставкою щоденно за невчасно виконане грошове зобов`язання - суперечить положенням ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому, якщо положення кредитного договору не відповідають даному закону - положення кредитного договору на проведені нарахування заборгованості є спірними.

З врахуванням наведенного позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4982 вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості.

В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідмолявся у встновленому законом порядку.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №4982 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 30700,00 грн. за кредитним договором від 20.08.2020р. №0465-9949, який укладений із ТзОВ «Укр Кредит Фінанс». Згідно із вказаним виконавчим написом заборгованості становить 30 700,00 грн., з яких 10000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 20 700,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, в розмірі 350 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 31050 грн.

Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03.09.2020 року по 12.05.2021 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М. від 02.09.2021 року відкрито виконавче провадження ВП№66681657, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №4982 від 01.06.2021р., який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Вказані обставини підтверджуються: виконавчим написом №4982 від 01.06.2021р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Терлеєва І.М.від 02.09.2021 року ВП№66681657.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно п.2.1 глави 16 вказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 вказаного Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку документів передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 27 березня 2019 року№ 137/1666/16-ц.

Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, про яку не було проінформовано боржника та визнання такої заборгованості безспірною суперечить вимогам закону. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умови що: 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі № 910/10374/17 зазначила наступне.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса (п.п.78-83).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 (п.87).

Проте, незважаючи на вищевказані вимоги закону, ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а приватний нотаріус в свою чергу всупереч правилам, встановленим Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис від 01.06.2021 року, яким з позивача звернуто стягнення на користь ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 30 700,00 грн. заборгованості за кредитним договором № 0465-9949 від 20.08.2020 року, який нотаріально не посвідчений.

Відповідно до ст.81 ЦПК України відповідачем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» суду не надано доказів того, що: позивачу направлялась письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № 0465-9949 від 20.08.2020 року. У зв`язку з чим, позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення.

Не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками, тобто безспірності заборгованості.

Таким чином, вчиняючи 01.06.2021 року виконавчий напис № 4982, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Враховуючи вищевикладене, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за № 4982 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у загальному розмірі 30700грн. за кредитним договором № 0465-9949 від 20.08.2020 року та 350 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з ТзОВ «Укр Кредит Фінанс»на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,4 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2,12,13,76,81,247,258,259,263-265,280 ЦПК України, ст.ст.15,16,18 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, який зареєстрований в реєстрі за № 4982 щодо звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованості у загальному розмірі 30700грн. за кредитним договором № 0465-9949 від 20.08.2020 року та 350 грн. плати за вчинення виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(, 01133, м.Київ, вул.Лесі Українки, 26, офіс 407) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жительки: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992,40грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителька: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»(, 01133, м.Київ, вул.Лесі Українки, 26, офіс 407).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович(02055, м.Київ, проспект Григоренка, 15), приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович(адреса: 29000, м.Хмельницький, вул.Грушевського, 87, каб.405).

Дата виготовлення повного тексту рішення суду 25.11.2022 року.

Суддя: