Справа № 350/918/22
Номер провадження 2/350/386/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М., секретаря судових засідань Ошуст В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивачка 12 серпня 2022 року звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із 33/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вона відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та є єдиною спадкоємицею.

Інша частина домоволодіння (67/100) належала брату її матері - ОСОБА_4 (її дядьку), який помер та після його смерті спадщину фактично прийняла його дочка ОСОБА_2 (відповідачка по справі).

Бажаючи отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, вона звернулася до державного нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою, проте листом від 23 лютого 2022 року нотаріусом відмовлено у видачі такого свідоцтва, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 33/100 частини домоволодіння, яка належала її матері.

На даний час вона не може оформити свої спадкові права на вказану частину домоволодіння, а тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 33/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 7 вересня 2022 року у державного нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори витребувано спадкову справу, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року у Обласному комунальному підприємстві «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» витребувано інвентарну справу на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Родіков І.С. в судове засідання не прибув, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (серія НОМЕР_1 ), відповідно до якого матір`ю останньої є ОСОБА_3 та свідоцтвом про одруження між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (серія НОМЕР_2 ), якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого повторно (серія НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із 33/100 частин домоволодіння, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Інша частина домоволодіння (67/100) належала ОСОБА_4 (дядьку позивачки), який помер та після його смерті спадщину фактично прийняла його дочка ОСОБА_2 (відповідачка по справі).

Як убачається із рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради депутатів трудящих від 14 жовтня 1964 року «Про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво громадянам ОСОБА_4 і ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 », виконавчий комітет вирішив: надати право індивідуального будівництва на земельній ділянці під номером АДРЕСА_3 в межах між громадянами ОСОБА_5 і ОСОБА_9 на старому місці; дозволити перебудувати старий будинок на новий згідно типового проекту № 15, після закінчення будівництва нового будинку старий розрушити; зобов`язати забудівника: громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_10 до 14 листопада 1964 року виготовити всю технічну документацію на право забудови на вище згаданій земельній ділянці.

Відповідно до виписки із рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 45 від 24 грудня 2002 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на побудований ним житловий будинок (частка 67/100), розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до архітектурно-планувального завдання на будівництво індивідуального житлового будинку, виданого архітектором Виконкому Долинської промислової районної Ради депутатів трудящих ОСОБА_4 і ОСОБА_10 надано завдання побудувати житловий будинок на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_2 .

Як убачається із матеріалів інвентарної справи Івано-Фанківського обласного бюро технічної інвентаризації № 3132 на домоволодіння по АДРЕСА_1 в цій справі зберігаються документи, щодо будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд, зокрема: оціночні акти: № 1, № 3, № 4; зведений оціночний акт; генеральний план (схема) земельної ділянки; поверховий план житлового будинку; журнал внутрішніх обмірів та підрахунків площ приміщень будівля літера А; замовлення Івано-Франківському міжміському бюро технічної інвентаризації від ОСОБА_10 провести технічну інвентаризацію повним комплексом домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_4 січня 1971 року; акт поточних змін (замовник ОСОБА_10 ; зведений акт вартості будівель та споруд, експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку; журнали зовнішніх обмірів домоволодіння; ескіз; замовлення № 86 Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації від ОСОБА_10 та ОСОБА_4 провести розрахунок ідеальних часток; довідки розрахунку вартості часток 33/100 та 67/100 та інші документи.

Окрім цього у цій інвентарній справі, у всіх документах, починаючи з 2002 року, зазначено, що домоволодіння під номером « АДРЕСА_1 , тобто це свідчить про те, що вулиця « ОСОБА_11 » була переіменована у вулицю «Мошури».

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння видане 30 січня 2003 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області № 45 від 24 грудня 2002 року, ОСОБА_4 дійсно належить 67/100 домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» (інвентарна справа № 3132) станом на 26 жовтня 2021 року житловий будинок, літня кухня та сарай були побудовані протягом 1965-1974 років.

Відповідно до довідки ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації» № 00076 від 26 жовтня 2021 року, виданої ОСОБА_1 станом на 30 січня 2003 року (момент здійснення реєстрації права власності до складу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 входили житловий будинок літера А, площею 147,2 кв.м. вартістю 177 547 грн; літня кухня літера Б, площею 32,2 кв.м. вартістю 39 963 грн; сарай літера Б1, площею 17,4 кв.м. вартістю 8 505 грн; вбиральня літера В, площею 1,6 кв.м. вартістю 2 447 грн; навіс літера Г, площею 9,4 кв.м. вартістю 5 918 грн; гараж літера Д, площею 28,4 кв.м., вартістю 27 545 грн; сарай літера Е, площею 6,7 кв.м. вартістю 5 297 грн та господарські споруди: огорожа літера N, площею 18,6 кв.м.; ворота літера N1, площею 7,5 кв.м.; криниця 3,4 м/п літера N3, загальною вартістю 30 062 грн, а всього інвентаризаційною вартістю домоволодіння 297 284 грн, 33 % якої становить 98 103 грн 72 коп., яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши вище зазначене, суд приходить до висновку, що спадкодавцем ОСОБА_3 право власності на 33/100 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 набуте правомірно.

Однак позивачка на теперішній час не може оформити свої спадкові права на майно, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 33/100 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 які належали її матері.

Листом від 23 лютого 2022 року державний нотаріус Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на 33/100 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , які належали її матері.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 123/2012 заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися 19 жовтня 2012 року: дочка ОСОБА_1 , яка зазначила, що вона фактично прийняла спадщину після смерті матері та син ОСОБА_12 , який зазначив, що фактично прийняв спадщину після смерті матері та надає свою згоду на видачу свідоцтва про право на спадщину дочці спадкоємиці ОСОБА_3 - ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки виконкому Перегінської селищної ради № 4546/02-24 від 19 жовтня 2012 року на день смерті ОСОБА_3 , 1928 року народження, жительки АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею були зареєстровані: син ОСОБА_13 , племінниця ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_14 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), онук ОСОБА_15 (помер в 2011 році).

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_4 ), ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Відповідно до довідки виконкому Перегінської селищної ради № 1821/02-24 від 3 квітня 2018 року, ОСОБА_12 , 1962 року народження, житель АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав один (33/100 частини домоволодіння).

Таким чином, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину та на день звернення до суду із цим позовом є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті матері ОСОБА_3 .

Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статтей 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог частина першої статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачка в установленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак в нотаріальному порядку вирішити дане питання не має можливості.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності з Листом Міністерства Юстиції України № 15-32/319 від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визнання належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинна вирішуватися в судовому порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивачки немає та відповідно статті 16 Цивільного кодексу України нею обрано правильний спосіб захисту свого порушеного права.

За таких обставин, в силу статтей 328, 1223, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд вважає, що вимоги позивачки є законними й обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки суду надано достатньо доказів того, що ОСОБА_3 була власником 33/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але не встигла за життя оформити свої спадкові права, тому позивачка, як єдина на теперішній час спадкоємиця першої черги за законом, має право на спадщину після смерті матері, при цьому, не має можливості належним чином її оформити у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Керуючись статтями 328, 1223, 1261, 1268, 1278 Цивільного кодексу України, статтею 549 Цивільного кодексу України ( в редакції 1963 року) статтями 7-13, 81, 200, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) в порядку спадкування за законом право власності на 33/100 частин домоволодіння, що в цілому складається з: житлового будинку літера А, площею 147,2 кв.м. вартістю 177 547 грн; літньої кухні літера Б, площею 32,2 кв.м. вартістю 39 963 грн; сараю літера Б1, площею 17,4 кв.м. вартістю 8 505 грн; вбиральні літера В, площею 1,6 кв.м. вартістю 2 447 грн; навісу літера Г, площею 9,4 кв.м. вартістю 5 918 грн; гаражу літера Д, площею 28,4 кв.м., вартістю 27 545 грн; сараю літера Е, площею 6,7 кв.м. вартістю 5 297 грн та господарських споруд: огорожі літера N, площею 18,6 кв.м.; воріт літера N1, площею 7,5 кв.м.; криниці 3,4 м/п літера N3, загальною вартістю 30 062 грн, а всього інвентаризаційною вартістю домоволодіння 297 284 грн, 33 % якої становить 98 103 грн 72 коп., яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного судового рішення - 21 листопада 2022 року.

Суддя: Сокирко Л.М.