Справа № 462/8809/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді - Гедз Б.М.

з участю секретаря судових засідань - Ясниської В.Я.

представника позивача адвоката Буюклі В.О.

представника відповідача Коржевич У.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою на умовах оренди, визнання продовженим договору оренди та визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право користування земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144 на умовах оренди терміном до 12.07.2027 р.; визнати продовженим до 12.07.2027 р. договір оренди землі від 01.11.2012 р., який укладений між Львівською міською радою та ним; визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 01.11.2012 р. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 01.11.2012 р. між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Львівській міській раді 01.11.2012 р. за № 3-2105. Згідно п. 1 договору оренди позивач орендував у відповідача земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144. Відповідно до п. 8 Договору оренди - договір укладено на 5 (п`ять років) терміном до 12.07.2017 р. Після закінчення строку договору орендар, маючи переважне право його поновлення на новий строк, повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 16.03.2017 р. позивач звернувся до Львівської міської ради з відповідним зверненням про продовження договору оренди, зі сторони відповідача не було жодних заперечень щодо такого продовження. З цього часу, позивач безперешкодно продовжував користуватися вказаною земельною ділянкою до даного часу. Відповідач не надсилав позивачу жодних заперечень, а ЛКП "Сяйво", на території якого розташована земельна ділянка підтверджує своїм листом від 15.11.2021 р. за № 2-886, що ОСОБА_1 , як орендар, упорядкував земельну ділянку від насипу землі і піску у 2018 року і користується нею. Позивач отримав дану земельну ділянку для здійснення торгівельної діяльності та розміщення торгового павільйону. Відповідно до п. 20 Договору оренди орендар лише за письмовою згодою орендодавця має право зводити у встановленому законом порядку виробничі чи інші споруди на вищевказаній земельній ділянці. Виконуючи ці умови договору, орендар замовив та виготовив містобудівний розрахунок торгового павільйону із закладом харчування та отримав погодження усіх органів контролю, передбачених містобудівним законодавством. Орендодавець своєчасно такої письмової згоди не дав і орендарем земельна ділянка використовувалась лише як орендована земля. У вересні 2021 року позивач звернувся до керівника управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради із заявою щодо підтвердження пролонгації договору оренди з метою подальшого отримання дозволу на будівництво торгового павільйону, як передбачено договором оренди земельної двлянки. 05.10.2021 р. позивач отримав листа від Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, згідно якого позивачу повідомили про неможливість вирішення його звернення, оскільки термін дії договору оренди закінчився 12.07.2017 р. Таким чином, позивач вважає, що продовжуючи користуватися вищевказаною земельною ділянкою, після закінчення строку дії договору оренди землі, належним чином виконуючи умови договорів, наявні підстави, передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для виникнення у позивача права на поновлення строку дії договору оренди на тих самих підставах, на той самий строк в силу прямої вказівки закону. Також покликається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/299/18 від 26.05.2020 р., де суд зазначив, що ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07.12.2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.27).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 32).

Представник Львівської міської ради Коржевич У.Ф. відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України подала відзив, в якому виклала письмові заперечення проти позову (а.с. 44-47).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Буюклі В.О. позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник Львівської міської ради Коржевич У.Ф. проти позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві. Додатково пояснила, що позивач, як орендар, не виконав обов`язок до закінчення строку оренди, передбаченого ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та не надіслав проєкту додаткової угоди. Додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Жодного звернення до Львівської міської ради щодо продовження договору оренди земельної ділянки не надходило. Заява, надана позивачем не зареєстрована у Львівській міській раді, жодного підтвердження надсилання позивачем не надано, так само і не надано проєкту додаткової угоди. Просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.11.2012 р. між Львівською міською радою та позивачем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Львівській міській раді 01.11.2012 р. за № 3-2105. Згідно п. 1 договору оренди позивач орендував у відповідача земельну ділянку на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144. Відповідно до п. 8 Договору оренди - договір укладено на 5 (п`ять років) терміном до 12.07.2017 р. (а.с.11-14).

Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 01.11.2012 р. орендодавець- Львівська міська рада передав, а орендар ОСОБА_1 прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,0564 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.15).

З витягу з Державного земельного кадастру від 27.11.2013 р. надано відомості про земельну ділянку, площею 0,0564 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:020:0144, яка належить до комунальної власності (а.с.18).

З відповіді начальника управління земельних ресурсів № 2403-вих-90625 від 05.10.2021 р., наданого позивачу ОСОБА_1 вбачається, що у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди землі 12.07.2017 р., питання, порушене у зверненні від 21.09.2021 р. № З-К-57067-24 про продовження терміну оренди земельної ділянки на АДРЕСА_2 для встановлення та обслуговування тимчасового збірно-розбірного торговельного павільйону не може бути вирішене (а.с.22).

Як на підставу заявлених позовних вимог, позивач покликається на вимоги ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої вважає, що продовжуючи користуватися вищевказаною земельною ділянкою, після закінчення строку дії договору оренди землі, належним чином виконуючи умови договорів має право на поновлення строку дії договору оренди на тих самих підставах, на той самий строк. Також покликається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 908/299/18 від 26.05.2020 р., де суд зазначив, що ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 р. у справі № 313/350/16-ц відступила від висновку Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17, а саме стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі». Як зазначено в постанові від 22.09.2020 р. у справі № 313/350/16-ц, яка розглядається, судами встановлено, що орендар не надсилав орендодавцеві у строки, встановлені частиною другою статті 33 зазначеного Закону, повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі разом з проектом додаткової угоди, що унеможливило розгляд цього питання з прийняттям орендодавцем відповідного рішення на підставі частини п`ятої цієї статті, а тому суд апеляційної інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про недотримання позивачкою процедури поновлення договору на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та відсутність підстав для задоволення позову.

Так, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції Закону №3038-VIвід 17.02.2011 р. регламентовано процедуру поновлення договору оренди землі. Даною нормою, яка діяла на час виникнення та існування правовідносин, передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Ч. 8 статті 33 цього Закону Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Ч. 9 ст. 33 цього Закону визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 10 ст. 33 згаданого Закону).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 р. у справі № 313/350/16-ц висловилася, що аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 р., вбачається що предметом договору є земельна ділянка на АДРЕСА_1 , площею 0,0564 га, кадастровий номер: :06:020:0144 і такий укладено на строк - 5 (п`ять років), тобто терміном до 12.07.2017 р. (а.с.11-14).

На підтвердження надіслання позивачем ОСОБА_1 орендодавцю заяви про поновлення договору оренди землі, долучено до позовної заяви копію заяви про пролонгацію договору оренди земельної ділянки від 01.11.2012 р., загальною площею 0,0564 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:020:0144, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», адресовану в.о.начальника управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради, датовану 16.03.2017 р. Як додаток значиться копія договору оренди, який до заяви не долучений. Також долучено копію квитанції про надіслання цінного листа Львівській міській раді разом з описом, в найменуванні зазначено лист про продовження договору оренди.

Слід зазначити, що положеннями статті 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Пунктом 11 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 установлено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно із пунктом 19 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Дослідивши надану позивачем копію квитанції разом з описом вкладення у цінний лист, суд звертає увагу на те, що в графі "Найменування предметів" вказано про направлення листа про продовження договору оренди, без вказівки будь-яких реквізитів, номера, дати, при цьому на описі проставлено календарний штемпель, з якого неможливо встановити дату направлення, водночас номер поштового відправлення на описі вкладення відсутній, як відсутнє і найменування поштамту, вузла зв`язку чи відділення зв`язку та ідентифікуючі ознаки працівника зв`язку, що перевірив вміст вкладення, зокрема, і його посада. Відсутні будь- які відомості про направлення проекту додаткової угоди, що в силу ч. 3 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є обов`язковим.

Зазначене, свідчить про те, що наданий позивачем опис не відповідає вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, оскільки має значну кількість недоліків його оформлення, у тому числі не містить номера поштового відправлення. Отже, суд дійшов висновку, що за відсутності належним чином оформленого опису вкладення у цінний лист жодним чином не підтверджують надсилання позивачем повідомлення про поновлення договору оренди землі та проекту додаткової угоди, оскільки останні підтверджують лише надання (оплату) послуг поштового зв`язку та не надають можливості суду перевірити вміст поштового відправлення.

Крім цього, позивачем не долучено повідомлення про вручення вищенаведеного поштового відправлення Львівській міській раді. Натомість представник відповідача заперечує про отримання будь-якого звернення позивача до Львівської міської ради щодо продовження договору оренди земельної ділянки. Покликається на те, що заява, надана позивачем до позовної заяви не зареєстрована у Львівській міській раді, жодного підтвердження надсилання позивачем не надано, так само і не надано проєкту додаткової угоди.

На переконання суду, інформаційна довідка ЛКП «Сяйво» від 15.11.2021 р. №2-886 про прибирання у 2018 році орендарем ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 шляхом вивозу та перенесення обмежувальних стовпців для дотримання санітарно-епідеміологічних норм при використанні земельної ділянки не має самостійного правового значення для вирішення питання про можливість поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Крім цього, позивач не скористався своїм право, передбаченим ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на оскарження в суді відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, якщо вважав порушеними його законні права та інтереси.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що орендарем ОСОБА_1 не доведено належними засобами доказування про виконання обов`язку надіслання орендодавцеві у строки, встановлені частиною другою статті 33 зазначеного Закону повідомлення про свій намір поновити договір оренди землі разом із проєктом додаткової угоди, що унеможливило розгляд цього питання з прийняттям орендодавцем відповідного рішення на підставі частини п`ятої цієї статті, а тому позивач не дотримався процедури поновлення договору на підставі частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"в редакції Закону №3038-VIвід 17.02.2011, відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264, 265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 13, 33 Закону України «Про оренду землі» суд, -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою на умовах оренди, визнання продовженим договору оренди та визнання укладеною Додаткову угоду про поновлення договору оренди землівідмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Львівська міська рада, , м. Львів, пл. Ринок, 1

Повний текст рішення складено 09.11.2022 р.

Суддя: (підпис) Б.М.Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал рішення знаходиться у справі № 462/8809/21

Суддя: Б.М.Гедз