Провадження № 2/686/578/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Козак О.В.,

при секретарі Карнаух С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною дією,

встановив:

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною дією /внесенням завідома неправдивих відомостей в офіційний документ (повідомлення про відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження від 26 серпня 2021 року) старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Кравчуком І.В.. В обґрунтування позову позивач вказав, що 30 серпня 2021 року він отримав листа, в якому знаходились три листи скріплені підписами старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Кравчуком І.В., а саме: Повідомлення про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження 26.08.2021р. № 10592/121/24-2021, супровідний лист від 26.08.2021р. № 10596/121/24-2021 та лист від 09 серпня 2021 року № 10089/121/24-2021 в якому стверджується факт порушення моїх конституційних прав на підставі Ухвал слідчого судді та проведення стосовно нього негласних слідчих /розшукових/дій. В кожен з цих документів слідчий вніс неправдиві відомості, чим порушив не тільки його права, в тому числі і конституційні, а й його честь і гідність. Старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Кравчук І.В., спотворив суть, зміст і форму права до невпізнання і обізвав його підозрюваним, чим порушив презумпцію невинуватості, перевищив надані йому КПК України повноваження і вніс завідома неправдиві відомості в офіційний документ, яким є вищенаведені документи, наслідком чого стало порушені його права, честь і гідність.

Наслідком незаконних дій /внесенням завідома неправдивих відомостей в офіційні документи старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Кравчуком І.В./є порушені його наступні права:

- конституційне право споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності;

- право на повагу його гідності та честі;

- порушено конституційну презумпцію невинуватості;

- порушені його конституційні права, назви яких суд має встановити в судовому слуханні.

Юридичним складом даного правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб ( ОСОБА_2 , його дочкам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , його сину ОСОБА_5 , адвокатам та іншим), б) поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто його ОСОБА_1 як позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, а саме порушує його честь і гідність, тобто завдає шкоди відповідним його особистим немайновим благам.

Моральна шкода, завдана йому є наслідком порушення його прав, його честі і гідності та моральних страждань. Фактично старший слідчий ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції Кравчук І.В. продовжив славну традицію катування беззаконням його як споконвічного українця, приниження його честі та гідності, що змусило його в чергове витрачати свій дорогоцінний час з його безцінного життя задля поновлення своїх прав. Заявлений розмір моральної шкоди в один трильйон гривень сформований за його внутрішнім переконанням внаслідок спричинених душевних страждань та порушених його прав, який неможливо арифметично розрахувати та буде достатнім покриттям його моральних страждань та порушених прав і справедливою сатисфакцією в розумінні ЄСПЛ, в тому числі і недопущення подібного в майбутньому, адже систематичне поширення ним недостовірної інформації сприймається ним як катування беззаконням та геноцид корінного народу споконвічних українців.

Юридичним фактом реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків є незаконні дії старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції Кравчука І.В. по внесенню завідома неправдивих відомостей в офіційні документи у вигляді того, що він є підозрюваним, адже він втратив статус підозрюваного 23 січня 2018 року, тобто в момент отримання ним під погрозами застосування фізичної сили і більш суворого запобіжного заходу (фізичного знищення) процесуальним прокурором Арсенюком і набув статус обвинуваченого, який він втратив після 30 жовтня 2018 року, а саме після повернення обвинувального акту прокурору Тернопільським апеляційним судом 25 жовтня 2018 року (справа № 686/1899/18), а кримінальне провадження К/П 000031 мало бути закрите прокурором підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта чи відповідного клопотання. У §1 гл. 24 КПК України розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування. Системний аналіз норм КПК України надає можливість визначити наслідки закінчення досудового розслідування: унеможливлюється подальше проведення слідчих (розшукових) дій (в тому числі негласних) та збирання доказів; припиняються повноваження щодо постановлення процесуальних рішень і вчинення процесуальних дій суб`єктами досудового розслідування; закінчується функція судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час досудового розслідування. Аналіз ч.1 ст. 219 у поєднанні із п.5 ч.1 ст.3 КПК України дає підстави стверджувати те, що у даному випадку досудове розслідування повинно було закінчуватися шляхом скерування до суду, обвинувального акту і цей акт неодноразово був скерований до суду, а саме 23 січня 2018 року /справа 686/1899/18/, 02 квітня 2019 року /справа N686/1899/19, яка потім вручну перетворилась у справу 686/1899/18/. Положенням статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України строки. З урахуванням положень вище зазначених статей КПК України можна стверджувати, що процесуальні рішення чи дії обов`язково мають вчинятися у встановленні законом проміжки часу, не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Чотиримісячний строк досудового розслідування закінчився 07 січня 2018 року (досудове розслідування продовжувалось на два місяці заступником прокурора Хмельницької області).

Прокурор і суд зобов`язані були закрити кримінальне провадження як після 25 жовтня 2018 року, так і після 19 лютого 2021 року згідно імперативних вимог чинного КПК України, а не продовжувати тероризувати його беззаконням.

Повноваження суду закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено у ст. 314 КПК України. Звернення до суду з обвинувальним актом має бути вчинено в рамках строку досудового розслідування-Постанова ВС у справі № 752/3218/20. Окрім цього, дане кримінальне провадження закінчено втретє і Ухвалою колегії суддів Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2019 року, якою постанова про закриття кримінального провадження № 000031, 26 грудня 2019 року залишена в силі (Провадження № 11-сс/4820/555/19 Слідчий суддя в 1-й інстанції Вітушинська О.О. Справа №686/30646/19). Повернення обвинувального акту прокурору не відновлює автоматично строки досудового розслідування, не встановлює автоматичність статусу підозрюваного у нього, не є автоматичною індульгенцією на порушення його честі, гідності та конституційної презумпції невинуватості, а є доказом дискримінації його як представника корінного народу споконвічних українців.

Наведена в Повідомленні про відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження від 26 серпня 2021 року старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Кравчуком І.В. інформація про те, що він є підозрюваним, не є вираженням його суб`єктивної думки, а тому не є оціночними судженнями.

Згідно з чинними ст.277 ЦК та ст.10 ЦПК обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Наведена в цих документах, а саме «Повідомлення про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, лист від 09.08.2021р. № 10089/121/24-2021 в якому стверджується факт порушення його конституційних прав на підставі Ухвал слідчого судді та проведення стосовно нього негласних слідчих /розшукових/дій слідчим ОСОБА_6 інформація проте, що в нього наявний статус підозрюваний, який він втратив з моменту вручення йому 23 січня 2018 року обвинувального акту є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує його права та ганьбить честь і гідність.

Норми права, які підлягають застосуванню-ст. 21, 28, 55, 56, 62 Конституції України, ст. 23, 269, 270, 280, 1166 і 1174 ЦК України.

Суд не може зобов`язувати його доводити душевні страждання, оскільки, відповідно до правового висновку ВСУ у справі № 6-1435цс17 від 27.09.2017 року, відмовляючи у задоволенні заявлених вимог з підстав недоведеності спричинення шкоди, суди фактично поклали на позивача обов`язок довести наявність у нього душевних страждань з приводу порушення його права, що є неприпустимим з огляду на правову природу такого права, гарантії від порушень якого закріплені Конституцією України (ст. 56 Конституції).

З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з держави Україна на його користь один трильйон гривень моральної шкоди, завданої йому незаконною дією /внесенням завідома неправдивих відомостей в офіційний документ (повідомлення про відкриття сторонами матеріалів кримінального провадження від 26 серпня 2021 року) старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції Кравчуком І.В.

В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив слухання справи по суті заявленої вимоги проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 12.12.2017 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.296 КК України, в кримінальному рпровадженні №0000031 від 17.06.2016р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в справі № 686/1899/18 від 12.11.2020 року, обвинувальний акт в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.1 ст.296, ч.2 ст.189 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.189 КК України повернуто прокурору.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000031 вбачається, що кримінальне провадження за ч.1 ст.296 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України 09.08.2021р.

26.08.2021 року старшим слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області Кравчуком І.В. сторонам кримінального провадження №0000031, в т.ч. ОСОБА_1 направлено повідомлення про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження №0000031 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Вказані обставини підтверджуються: повідомленням про нову підозру від 12.12.2017р.; ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в справі № 686/1899/18 від 12.11.2020 року; повідомленням про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження №0000031 від 26.08.2021 року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1, п.2.ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокре ма, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме - у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Тобто за відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами - така шкода відшкодовується на загальних підставах, виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (стаття 1174 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.24 КПК Укпаїни, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кримінальне провадження №0000031 відносно нього закрито з реабілітуючих підстав.

Не надано позивачем належних та допустимих доказів і на підтвердження незаконності процесуальних рішень, дій слідчого, чи прокурора під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, чи їх оскарження позивачем в порядку передбаченому КПК України. А також того, що такими діями було заподіяно шкоди його правам та інтересам, в тому числі моральної шкоди, та не надано доказів на підтвердження її розміру.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною дією, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 15, 22, 23, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст.ст. 24,42,290,303,307 КПК України, ст.ст.4, 12, 81, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною дією, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (адреса: 29000, м.Хмельницький, вул.Зарічанська, 7).

Дата складання повного тексту рішення суду - 25.04.2022 року.

Суддя: