Ухвала

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 134/1975/20

провадження № 61-9517ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області

від 10 листопада 2021 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 листопада

2021 року в частині поділу грошових коштів скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна, в частині поділу грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок поділу майна подружжя суму 30 026,00 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 04 лютого

2022 року заяву ОСОБА_3 , яка подана його представником - адвокатом Куцим Р. А., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5 221,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 04 лютого

2022 року в указаній справі, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року касаційну скаргу було залишено без руху.

14 листопада 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року заявницею отримано 31 січня

2022 року. Крім того, при вирішенні питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення просить урахувати те, що з

24 лютого 2022 року в Україні оголошено воєнний стан, початок бойових дій зумовив технічні та фізичні перешкоди для подання касаційної скарги. Зазначає, що з метою захисту дитини була вимушена виїхати до родичів у безпечний регіон та повернулася додому у червні 2022 року, після чого уклала з адвокатом договір про надання правової допомоги з метою подання касаційної скарги. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема, зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні висновків щодо застосування статті 65 СК України, пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та статтей 13, 49, 359, 367 ЦПК України у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 264/949/19, від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18,

від 08 серпня 2019 року у справі № 450/1686/17, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 11 лютого 2022 року у справі № 149/2479/20 та у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі

№ 6-843цс17.

Крім того заявник вказує, що зміна позовних вимог (предмету позову) на стадії апеляційного провадження не передбачена положеннями ЦПК України.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року та додаткової постанови Вінницького апеляційного суду від 04 лютого

2022 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання судового рішення, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови). У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункт 55), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що у більшості правових систем існують процедури зупинення або відстрочення виконання рішення; зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках.

Ураховуючи те, що заявником не наведено будь-яких обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, та не надано жодних доказів на підтвердження заявлених вимог, які б підтверджували реальну необхідність у такому зупиненні, клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року та додаткової постанови Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Крижопільського районного суду Вінницької області цивільну справу № 134/1975/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 26 січня 2022 року та додаткової постанови Вінницького апеляційного суду від 04 лютого 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська