Справа № 216/4488/21
провадження №2/216/942/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2022 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Бутенко М.В.,
при секретарі - Клименко О.В.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, відділ реєстрації місця проживання громадян, про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, відділ реєстрації місця проживання громадян, про усунення перешкод у користуванні власністю.
Просить суд винести рішення. яким усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні, не проти винесення заочного рішення.
Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою реєстраційного обліку не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Представник третьої особи - виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, відділ реєстрації місця проживання громадян, проти позовних вимог не заперечувала, просила справу слухати без її участі, під час винесення рішення покладається на думку суду, просить винести об`єктивне рішення, за умов доведеності усіх обставин справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивачка ОСОБА_1 є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: А-1 - житловий будинок загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., Б - літня кухня, В - погріб, Г - вбиральня, 1,2- огорожа, І - водоколонка, II - замощення., що підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння від 05.09.2008 р. за № 8598, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацком Я.О., витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 6472495 від 05.09.2008 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20302007 від 19.09.2008 р.
У відповідності до листа виконкому Центрально-міської районної у місті ради від 14.07.2021 р. № 5/38-2375 вулиця Улан-баторська була перейменована на вулицю Улан-Батора згідно з рішенням Криворізької міської ради від 13.11.2003 р. № 1181 «Про впорядкування назв, мікрорайонів, майданів, площ, АДРЕСА_2 ».
Місце проживання позивачки зареєстроване в цьому будинку. В ньому також зареєстровані члени її родини - чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить довідка відділу реєстрації проживання громадян від 02.07.2021 р. № 3816.
Родинний зв`язок позивачки з сином підтверджується свідоцтвом про народження від 27.03.1986 р. НОМЕР_1 .
Фактично в цьому будинку проживають тільки позивачка та її чоловік. Син не проживає з батьками з грудня 2013 р., що підтверджується актом від 16.07.2021 р., який затверджений головою квартального комітету № 43.
Відповідач самостійно залишив будинок, зв`язок з батьками не підтримує, не допомагає своїм батькам, його особистих речей в будинку не має. Позивачка не знає на сьогоднішній час фактичне місце проживання свого сина.
Оплату житлово-комунальних послуг здійснює позивачка, що підтверджується копіями довідок ТОВ «Нова-Ком» про сплату комунальних послуг додаються. При цьому, вартість деяких житлово-комунальних послуг розраховується в залежності від кількості зареєстрованих осіб. Відповідач не приймав та не приймає участь в оплаті цих послуг.
Наявність зареєстрованої працездатної особи, яка фактично відсутня, створює перешкоди позивачці в отриманні субсидії на оплату житлово - комунальних послуг.
Також наявність зареєстрованої особи перешкоджає позивачці у реалізації свого права розпорядження майном, наприклад, шляхом продажу будинку.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод прийнятого у Парижі 20.03.1952 p., було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна не інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Конституційне право на житло містить заборону примусового позбавлення житла не інакше як на підставі закону і за рішенням суду. Цьому праву кореспондує обов`язок держави створювати умови для його захисту та реалізації. Основною гарантією реалізації права на житло є те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як за рішенням суду.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло [2, ст. 141].
Відповідно до цього положення гарантується не тільки свобода його придбання, але й можливість його вільного користування, його недоторканість, недопущення примусового позбавлення, не інакше, як на підставі і за рішенням суду. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність не тільки дає свободу розпорядження, власність й зобов`язує: вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Положення Конституції України продовжується в нормах Глави 23 Цивільного кодексу України, який встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд [3, ст. 356].
Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов`язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються мені відповідачами є незаконними та такими, що підлягають усуненню.
Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України: член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин суд вважає, що необхідно позовні вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, та становить 908,00 грн.
Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивачки підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 908,00 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 133, 141,211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 319, 321, 322, 328, 380, 383, 391, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради, відділ реєстрації місця проживання громадян, про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.
Усунути позивачці ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивачка: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

ВИКОНАВЧИЙ КОМІТЕТ ЦЕНТРАЛЬНО-МІСЬКОЇ РАЙОННОЇ У МІСТІ РАДИ, відділ реєстрації місця проживання громадян,ідентифікаційний код юридичної особи 04052560, адреса: 50000, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, будинок 27.

Суддя: М.В. БУТЕНКО