КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року

справа № 381/983/21

провадження № 22-ц/824/2787/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Соловей Г.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, стягнення аліментів за минулий період,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів в розмірі 5 000 грн на кожну дитину щомісячно, стягнути аліменти за минулий період. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2010 між сторонами було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . 25.03.2020 рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області було задоволено позов ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Починаючи з грудня 2019 року діти фактично почали проживати з матір`ю, відповідач одразу почав ігнорувати потреби малолітніх дітей та не надав жодної матеріальної допомоги своїм дітям. Відповідач належним чином не допомагає у вихованні та натуральному забезпеченні дітей, ухиляється від своїх прямих обов`язків. Через те, що батько належним чином не дбає про дітей та не надає достатніх коштів на їх утримання, позивач вважає, що є необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. Позивач зазначає, що розмір аліментів, який підлягає встановленню судом з метою належного забезпечення та утримання двох малолітніх дітей має становити по 5 000 грн на кожну дитину. Відповідач є здоровою працездатною особою молодого віку, є одним із рейтингових та найкращих міжнародних дизайнерів серед країн Європи та США, отримує постійний дохід та має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей. З моменту розірвання шлюбу відповідачем надано на утримання синів 2000 грн, на неодноразові звернення щодо надання аліментів, відповідач повідомив, що не буде сплачувати будь-яких грошових коштів на утримання спільних дітей до рішення суду, тому позивач вважає, що вимога сплати боргу за несплачені аліменти за період з 01.04.2020 по 01.03.2021 є справедливою.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 3 000 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з 23.03.2021 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 908,00 грн судового збору.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей по 1255,00 грн на кожну дитину.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не було враховано наявність на утриманні у відповідача доньки від першого шлюбу та матері, яка є інвалідом ІІ групи. Стягнення з відповідача 6000,00 грн аліментів на утримання двох дітей позбавляють відповідача на забезпечення власних потреб життєдіяльності. Апелянт зазначає, що не має стабільного та регулярного заробітку, та єдине майно, яке перебуває у його власності є житловий будинок, який потребує значних витрат на комунальні послуги.

Вважає за можливе визначити аліменти у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину у сумі 1255,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обов`язку обох батьків щодо матеріального утримання дітей.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, батьком дитини записаний « ОСОБА_2 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, батьком дитини записаний « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі по 3000,00 грн на кожну дитину.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від першого шлюбу а також матері, яка є інвалідом ІІ групи, колегія суддів відхиляє, оскільки при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції були враховані зазначені обставини.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Матеріали справи також не містять доказів, що відповідач через стан здоров`я не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 на кожну дитину.

Отже, будь-яких доказів на спростування висновків суду в частині визначення розміру аліментів відповідачем не надано.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Посилання апелянта на встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімуму для дітей з 01 липня у розмрі 2510 грн та бажання відповідача сплачувати аліменти у сумі 50% від прожиткового мінімуму, не є беззаперечною підставою для задоволення таких вимог, оскільки при визначенні розміру аліментів суд виходить із найкращих інтересів дитини.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Суддя-доповідач

Судді