ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/9743/21 Номер провадження 22-ц/814/2021/22Головуючий у 1-й інстанції Лисиченко С.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року, постановлене суддею Лисиченко С.М.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про зобов?язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про зобов?язання вчинити певні дії, в якому просив зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків направити до Чугуївської міської ради клопотання про виключення з числа службового житла квартиру АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та разом із сім`єю: дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі АДРЕСА_1 . В зазначену квартиру він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера № 015431 від 07.05.2018, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради згідно рішення № 77 від 23.04.2018, у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час позивач перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України. На квартирному обліку для отримання постійного житла зазначеним складом сім`ї перебуває з 21.02.2007, має вислугу років на військовій службі 20 років та є учасником бойових дій. У квітні 2021 року на звернення позивача до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова з клопотанням про виключення цього майна з числа службових, отримав відмову, яка мотивована тим, що відсутні підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових. Позивач вважає, що відмова Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова не узгоджується з чинним законодавством, а саме п.п. 3, 11 22 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року № 1081, п. 10 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» та п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, треті особа: Міністерство оборони України, ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова направити до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання про виключення з числа службового житла квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду обгрунтоване тим, що ОСОБА_1 дотримано всі умови, що визначені чинним законодавством, однак внаслідок бездіяльності відповідача він фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло. Вказано, що потреба у використанні спірної квартири як службової відпала, оскільки квартира не є вільною, в ній зареєстрована сім`я позивача, що складається наразі з 3-х осіб, а тому така квартира не може бути віднесена до службових, і на неї не може бути виданий ордер на вселення іншим особам, оскільки ордер надано на вказану квартиру саме Позивачу в порядку черговості в 2009 році. Вказаний ордер в судовому порядку недійсним не визнавався.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржив Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що займана родиною позивача житлова площа не відповідатиме встановленій для даного населеного пункту нормі забезпечення постійним житлом 8,3 кв. м., що суперечитиме чинному законодавству та не витриманий порядок, що передбачений законом.
Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 20 червня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Гальонкін С.А., Карпушин Г.Л.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі, а ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року справу призначено до розгляду.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Аніщенко К.М. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що позивачем дотримано всі умови, які визначені інструкцією, а отже він має право на забезпечення житлом, зокрема, право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності нормам житлової площі на одну особу є безпідставними, оскільки дане питання вирішується під час вирішення клопотання про виключення квартири з числа службового житла.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , має військову вислугу понад 20 років, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с. 17).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.04.2015 ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій (а.с. 17- зворотна сторона).

07.05.2018 Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення № 015431, яким позивачу разом з його родиною, яка складається з дружини ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_3 , надано право на заняття приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана квартира має статус «службової» (а.с. 18).

Позивач разом з дружиною ОСОБА_2 , 1984 р.н. та донькою ОСОБА_3 , 2011 р.н. зареєстровані за вищезазначеною адресою, що підтверджується відміткою у паспорті позивача, третьої особи ОСОБА_2 , довідкою відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради від 16.12.2020 (а.с. 9-15).

Згідно довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова № 2069 від 22.04.2021, ОСОБА_1 постійною житловою площею від МО України не забезпечувався.

09.04.2021 позивач направив до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова заяву від 07.04.2021 щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , з числа службових. Зазначена заява підписана членами родини позивача. (а.с. 19 зворотна сторона)

Листом № 2251 від 11.05.2021 щодо житлового питання ОСОБА_1 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова повідомив, що надання військовослужбовцю постійного житла шляхом виключення його з числа службової житлової площі проводиться у разі відповідності займаного житла нормам житлового законодавства. Займана родиною ОСОБА_1 житлова площа не відповідатиме встановленій для даного населеного пункту нормі забезпечення постійним житлом - 8,3м2/особу, що буде підставою для зняття з квартирного обліку. Також, під час надання житлових приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими 9 років. У зв`язку з чим, підстави для виключення займаного житла з числа службового ОСОБА_1 та надання відповідного клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків відсутні (а.с. 20).

Згідно довідки № 2792 від 24.06.2021, виданої Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні, у загальній черзі з 21.02.2007 за № 242, в першочерговій - з 03.07.2015 року за № 65.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем дотримано всі умови, які визначені інструкцією, зокрема, на даний час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу 20 років, перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні, в/ч НОМЕР_3 з 13.08.1998, але постійного житла до цього часу не отримав. Відмовляючи позивачу у направленні до Чугуївської міської ради клопотання про виключення житла з числа службового, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до статті 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом із ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Статтею 125 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, а саме пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року, передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир із числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, виходячи з того, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу на військовій службі більше 20 років, перебуває на квартирному обліку в Чугуївському гарнізоні в/ч НОМЕР_3 з 13.08.1998, а отже, має право на забезпечення житлом, зокрема, право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що КЕВ м. Харків не надав доказів на підтвердження обґрунтованості відмови у поданні клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд питання про виключення житла з числа службового при наявності відповідного клопотання з цього приводу. Невмотивована бездіяльність КЕВ м. Харкова обмежує права позивача на забезпечення житлом, гарантовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Висновки суду узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду, викладеною в постановах від 04 березня 2020 року у справі № 636/1514/19, від 15 липня 2020 року у справі № 636/1527/19, від 12 жовтня 2020 року у справі № 636/1525/19, від 12 листопада 2020 року у справі № 640/10473/19, від 18 листопада 2020 року у справі № 636/2211/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 636/1480/19, від 18 лютого 2021 року у справі № 636/3680/19, від 16 червня 2021 року у справі № 636/5008/19, від 23 вересня 2021 року у справі № 636/655/20, від 04 листопада 2021 року у справі № 636/2897/19, від 23 лютого 2022 року у справі № 953/17339/20, від 29 квітня 2022 року у справі № 640/16889/18.

Окрім того, місцевий суд прийшов до правильного висновку, що посилання відповідача на невідповідність займаної родиною позивача житлової площі нормам законодавства не може бути визначальною при вирішенні питання щодо виключення квартири з числа службової, оскільки питання про надання житлового приміщення у межах норми житлової площі вирішується органом, уповноваженим надавати житло особі, безпосередньо при його наданні.

Колегія суддів зауважує, що подання клопотання про виключення квартири з числа службових створює правові умови для реалізації позивачем його права на житло та не свідчить про порушення житлових прав інших осіб. Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: С.А. Гальонкін

Г.Л. Карпушин