Провадження № 2/686/1025/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

секретаря судового засідання Перуна А.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 92400 грн. На протязі 2017 року, невстановлена особа, перебуваючи в невідомому місці, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_3 на загальну суму 92400 грн.

Переказ коштів здійснювався через ПАТ «Державний ощадний банк України».

ОСОБА_3 за захистом своїх прав 05.04.2018 року зверталась з заявою про злочин, передбачений ч.2. ст.190 КК України, до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

12.04.2018 року Металургійним відділенням поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було розпочате досудове розслідування кримінального провадження №0000669, в якому ОСОБА_3 визнано потерпілою. Винну особу не притягнуто до відповідальності.

Позивач просила стягнути заявлену суму в порядку передбаченому ст.ст.387,1212, 1213 ЦК України, як безпідставно набуту. Клопотала перед судом про поновлення пропущеного строку позовної давності, обґрунтовуючи поважність причин зверненням до правоохоронних органів з метою притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злочин в порядку передбаченому ч.2 ст.190 КК України та відсутністю інформації про стан розслідування.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив суду, що внаслідок усної домовленості між його довірителькою та відповідачем для отримання кредитних коштів, позивач перераховувала багаторазовими платежами в 2017 році грошові кошти відповідачу на загальну суму 92400 грн., більшу частину через платіжні термінали. Відповідач направив в засідання представника, подав письмовий відзив. Позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин, оскільки позивач звернулась до суду з позовом через чотири роки після того як дізналась про порушене право, вчинивши платежі в 2017 році.

В судовому засіданні оглянуто банківську виписку відповідача в тому числі за 2017 рік, де виявлено тридцять платежів здійснених на загальну суму 92400 грн.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Позивачем стверджується про перерахування грошових коштів ОСОБА_4 на загальну суму 92400 грн. за період з січня 2017 року по жовтень 2017 року, серед яких лише два ідентифіковані за платником ОСОБА_3 , що здійснені 16.01.2017 року та 30.06.2017 року. Інші понад двадцять платежів здійснені через платіжний термінал особою ідентифікувати яку за анкетними даними по банківській виписці неможливо.

ОСОБА_3 за захистом своїх прав 05.04.2018 року зверталась з заявою про злочин, передбачений ч.2. ст.190 КК України, до Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області.

12.04.2018 року Металургійним відділенням поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області було розпочате досудове розслідування кримінального провадження №0000669, в якому ОСОБА_3 визнано потерпілою. Винну особу не притягнуто до відповідальності.

Позивач просила стягнути заявлену суму в порядку передбаченому ст.ст.387,1212, 1213 ЦК України, як безпідставно набуту. Клопотала перед судом про поновлення пропущеного строку позовної давності, обґрунтовуючи поважність причин зверненням до правоохоронних органів з метою притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злочин в порядку передбаченому ч.2 ст.190 КК України та відсутністю інформації про стан розслідування.

Представник позивача в судовому засіданні зауважив, що між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо кредитування позивача,у зв`язку із чим позивач перераховувала кошти, доказів чого не представлено суду та не здобуто в судовому засіданні.

Представник відповідача клопотав про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, оскільки позивач звернулась до суду з позовом через чотири роки після того як дізналась про порушене право, вчинивши платежі в 2017 році.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (Постанова ВСУ від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (Постанова ВСУ від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

За змістом статей 256, 261 і 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Беручи до уваги вищевикладене, системність здійснених платежів, неможливість ідентифікувати платника по платежам, крім платежів здійснених 16.01.2017 року-2100 грн., 30.06.2017 року-4200 грн.,суд вважає підставним вимоги позивача щодо стягнення лише платежів вчинене них 16.01.2017 року та 30.06.2017 року на загальну суму 6300 грн.

Але зважаючи на заяву відповідача про застосування строку позовної давності, розмежування законодавцем підстав кримінальної та цивільної відповідальності, відсутність причинно-наслідкового зв`язку між притягненням відповідача до кримінальної відповідальності та його обов`язком здійснити повернення безпідставно набутого майна(грошей) позивачу, особливості кондикційного зобов`язання, відсутність в його структурі вини як підстави для повернення неправомірно набутого майна, суд приходить до висновку, про підставність застосування строку позовної давності до спірних відносин, та як наслідок відмовляє у задоволені позову.

Керуючись статтями 10, 11,12,81,83,137,141, 259,353 ЦПК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів в розмірі 92400 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк