справа № 2-2011/2008
УХВАЛА

24 жовтня 2022 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.12.2008 року у цивільній справі № 2-2011/2008,

встановив:

Позивачі у справі № 2-2011/2008 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою в порядку ст.271 ЦПК України про роз`яснення рішення Залізничного районного суду м.Львова у даній справі від 26.12.2008 року, а саме:

- чи включає фраза цього рішення «зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні належною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 », а саме, які перешкоди зобов`язано не чинити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у користуванні належною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 » не чинити перешкод розташуванням свого майна боржниками, яке заважає у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 ;

- чи боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повинні прибрати перешкоди своє майно, щоб не чинити перешкод стягувачам ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 для припинення зобов`язання виконанням;

- які саме дії мають вчинити боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щоб не чинити перешкод стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 для припинення зобов`язання виконанням по виконавчому провадженні № 35071911.

В обґрунтування заяви позивачі покликаються на те, що постановою державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області від 12.02.2019 року відновлене виконавче провадження № 35071911 з примусового виконання виконавчого листа, виданого за рішенням у справі № 2-2011/2008 про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні належною їм земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , усунути перешкоди щодо приватизації належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом дачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згоди, як суміжних землекористувачів, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 власників будинковолодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_2 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , як власників будинковолодіння по АДРЕСА_3 . Проте, рішення по даний час не виконане, оскільки на належній їм земельній ділянці на АДРЕСА_1 знаходиться прибудова до будинку боржників на АДРЕСА_2 , про що державними виконавцями неодноразово було складено відповідні акти, тому дане судове рішення є не зовсім зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, які саме дії мають вчинити боржники.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст.271 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Враховуючи те, що вирішення питання роз`яснення судового рішення не потребує повідомлення учасників справи та проведення окремого судового засідання, відповідно до вимог ч.3 ст.271 ЦПК України їх участь визнана необов`язковою, тому розгляд вказаного питання здійснюється в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши доводи заяви і дослідивши додані до такої документи, перевіривши матеріали справи № 2-2011/2008, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26 грудня 2008 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2009 року, задоволено позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлено межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у відповідності до межі «A-Б», яка визначена та погоджена у виданому на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0555 га по АДРЕСА_2 і згідно викопіювання генплану м.Львова від 05 травня 2008 року та межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_3 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 у відповідності до викопіювання генплану від 05 травня 2008 року; зобов`язано Управління земельних ресурсів у м.Львові встановити межі в натурі між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відповідності до межі «A-Б», яка визначена та погоджена у виданому на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0555 га по АДРЕСА_2 , та згідно викопіювання з генплану від 05 травня 2008 року та межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_3 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 у відповідності до викопіювання з генплану м.Львова для вирішення питання землекористування від 05 травня 2008 року; зобов`язано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні належною їм земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , усунути перешкоди щодо приватизації належної ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом дачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згоди, як суміжних землекористувачів, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 власників будинковолодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_2 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , як власників будинковолодіння по АДРЕСА_3 та стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в солідарному порядку в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по справі, а саме: 8 грн. 50 коп. - судового збору, 7 грн. 50 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1000 грн. - витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як роз`яснено у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Отже, роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Водночас, дослідженням матеріалів справи № 2-2011/2008встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23.12.2011 року за заявою державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ та заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було роз`яснено рішення суду в частині, що боржниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 чиняться перешкоди стягувачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , поскільки така зайнята самовільним будівництвом здійсненим боржниками, суд вважає, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26.12.2008 року стягувачам встановлено межі користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, а тому останнім не належить вищевказана спірна земельна ділянка на праві приватної власності (т.3, а.с. 305-307).

Також ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 09.08.2016 року за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 роз`яснено рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.12.2008 року наступним чином: зобов`язуючи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у користуванні належною ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , судом визначено, що під поняттям не чинити перешкоди слід розуміти обов`язок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 утриматись від вчинення будь-яких дій, які б перешкоджали вільному користуванню та безперешкодному доступу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до належної їм земельної ділянки на АДРЕСА_1 та у випадку наявності будь-яких речей та споруд, які утруднюють чи унеможливлюють користування та доступ ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до належної їм земельної ділянки на АДРЕСА_1 вчинити дії щодо їх усунення з належної ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки на АДРЕСА_1 (т.8 а.с.154-155).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (п.40 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Крім того, в ч.4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, питання, з приводу яких позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулися до суду в даному провадженні: чи включає фраза цього рішення «зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні належною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 », а саме, які перешкоди зобов`язано не чинити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у користуванні належною ОСОБА_1 , ОСОБА_2 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 » не чинити перешкод розташуванням свого майна боржниками, яке заважає у користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 ; та чи боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повинні прибрати перешкоди своє майно, щоб не чинити перешкод стягувачам ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 для припинення зобов`язання виконанням, вже досліджувались і таким була дана оцінка та з цього приводу вже роз`яснено в цій частині рішення суду у справі № 2-2011/2008 постновленням Залізничним районним судом м.Львова вказаних ухвал від 23.12.2011 року та 09.08.2016 року.

Що стосується питання, сформульованого у п.3 прохальної частини заяви позивачів, - які саме дії мають вчинити боржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щоб не чинити перешкод стягувачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 для припинення зобов`язання виконанням по виконавчому провадженні № 35071911, то таке виходить за межі роз`яснення рішення в порядку ст.271 ЦПК України, оскільки фактично впливає на зміст судового рішення, а роз`яснення рішення можливе виключно без зміни його суті.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про роз`яснення рішення суду.

Керуючись ст.271 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26.12.2008 року у цивільній справі № 2-2011/2008 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний