Справа №: 671/312/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретаря судового

засідання Кошонько Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, головний державний виконавець Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук Вікторія Юріївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія з управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., головний державний виконавець Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук В.Ю., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6031 від 27.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., а також просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» судові витрати по справі.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис № 6031 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» заборгованості за тілом кредиту на суму 24480 грн. 19 коп., заборгованості за нарахуваннями та несплаченими процентами та комісією на суму 30396 грн. 96 коп. та плату за вчинення виконавчого напису 150 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 55027 грн. 15 коп.

Вказує, що відповідно до вказаного виконавчого напису, нотаріус звернув стягнення з ОСОБА_1 за невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія з управління активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступила право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору відступлення права вимоги № 194/К від 09.02.2018 року, відступило право вимоги за кредитним договором № 001-22023-090113 від 09.01.2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що на підставі вказаного вище виконавчого напису головним державним виконавцем Волочиського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук В.Ю. було відкрито виконавче провадження ВП № 68585586.

ОСОБА_1 вважає, що виконавчий напис № 6031 від 27.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом з грубим порушенням норм чинного законодавства України, оскільки кредитний договір № 001-22023-090113 від 09.01.2013 року, який був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а відтак, не є документом, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, також відповідачем не було надано приватному нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Окрім того, позивач посилається на те, що приватним нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем як заборгованість позивача, не встановлено факт прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором. Відповідач, незважаючи на припинення дії кредитного договору, нарахував заборгованість за відсотками та комісією після спливу визначеного договором строку кредитування за період 08.02.2018 року по 24.01.200 року, а кредитний договір № 001-22023-090113 від 09.01.2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 строком на 364 дні.

Таким чином, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги та просив справу слухати у його та позивача відсутності.

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами»,який повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., який повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився.

Третя особа головний державний виконавець Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук В.Ю., в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 27.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6031 про стягнення з ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги № 20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги № 194/К від 09.02.2018 року, відступлено право вимоги за кредитним договором № 001-22023-090113 від 09.01.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 за період з 08.02.2018 року по 24.01.2020 року включно, суму у розмірі: 24480 грн. 19 коп. заборгованість за тілом кредиту, 30396 грн. 96 коп. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, 150 грн. 00 коп. плата за вчинення виконавчого напису (а.с. 12).

Далі, 27.01.2022 року головний державний виконавець Волочиського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук В.Ю., винесла постановупро відкриття виконавчого провадження ВП № 68585586з виконання виконавчого напису № 6031 від 27.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФКУА» заборгованості в розмірі 55027 грн. 15 коп. (а.с. 14).

Так, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Окрім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Як було встановлено судом, стягувач не надав, а нотаріус не перевірив наявність саме безспірності заборгованості позивача.

При цьому, під час судового розгляду відповідачем ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» не доведено, що під час вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису, позивач, як боржник мав взагалі заборгованість та її розмір.

Сам факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору, стосовно заборгованості, як такого. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тож, доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачем не надано.

Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності безспірної заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова компанія з управління активами».

З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису, щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Тому, пред`явлена до ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою.

Щодо вирішення питання про судові витрати та витрати пов`язані із правничою допомогою, суд виходить з наступного.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп. (а.с. 1).

11.02.2022 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Дембіцьким О.В. було укладено договір про надання правової допомоги.

За положеннями ст. ст. 133, 137 ЦПК України, учасник справи має право на відшкодування лише професійної правової допомоги наданої адвокатом.

Згідно із нормами ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності фізичних осіб, складення заяв,скарг,процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, квитанції 0.0..1 від 18.02.2022 року, позивачем було сплачено адвокату Дембіцькому Олександру Вікторовичу, який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ № 001797 від 09.04.2021 року, 5000 грн. 00 коп. за надані ним послуги.

Тож, враховуючи вищевикладене, з відповідача - ТОВ «Фінансова компанія з управління активами» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп., а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 6031, вчинений 27 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами» в розмірі 55027 грн. 15 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: 992 грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви, а також 5000,00 грн. витратна професійну правничу допомогу, а всього 5992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
Відповідач:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія з управління активами» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9-а, офіс 203; )
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача:Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, 6/5)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача:Головний державний виконавець Волочиського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Стаднічук Вікторія Юріївна (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Лисенка, 4)

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя О.М. Бабій