РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/299/22

2/609/220/2022

22 квітня 2022 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за законом

учасники справи - не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 12 квітня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_2 .

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померлий був головою колгоспного двору. Після смерті померлого успадкувала все спадкове майно його дружина ОСОБА_2 , однак юридично його не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із: 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Інша частка колгоспного двору належить позивачу.

Спадщину після смерті померлої позивач прийняв.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку, а також існують розбіжності у правовстановлюючих документах померлих у імені та по батькові, а саме у свідоцтві про смерть померлу записано « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про народження померлу записано « ОСОБА_2 », у свідоцтві про смерть померлого по батькові записано « ОСОБА_3 », у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок записано « ОСОБА_3 », свідоцтві про народження « ОСОБА_2 ».

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним, як спадкоємцем першої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері - ОСОБА_2

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 13 квітня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 22 квітня 2022 року.

4. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

7. Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.06.1990 р., зареєстроване с. Кордишів Шумського району Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .

8. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.01.1993 р., зареєстроване с. Кордишів Шумського району Тернопільської області стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 .

9. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 27.09.1988 р., жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 на праві особистої власності видано на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 147 від 19.07.1988 р., зареєстровано в Кременецькому МБТІ за реєстровим № 303.

10. Відповідно до архівного витягу із погосподарської книги № 5 Кордишівської сільської ради Кременецького (Шумського) району Тернопільської області за 1986-1990 роки на 01.07.1990 р., особовий рахунок № НОМЕР_3 голова сім`ї: ОСОБА_3 , 1897 р.н. члени сім`ї: ОСОБА_2 , 1901 р.н. дружина, ОСОБА_1 , 1944 р.н. син.

11. Із довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 43 виданої 05.04.2022 р. КП «Шумське БТІ» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності видане на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів № 147 від 19.07.1988 р.

12. Померлому ОСОБА_3 належало майно що складається із: 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Після його смерті успадкувала все спадкове майно його дружина ОСОБА_2 однак юридично його не оформила, якій також належала 1/3 частина даного домоволодіння.

Таким чином, померлій ОСОБА_2 належить майно що складається із: 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 . Інша частка колгоспного двору належить позивачу.

13. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померла ОСОБА_2 являється матір`ю позивача, що стверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 22.03.1958 р.

14. Судом встановлено, що позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться у АДРЕСА_1 .

15. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої 08.04.2022 р. № 27/02-16 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, оскільки існують розбіжності у правовстановлюючих документах померлих у імені та по батькові, а саме у свідоцтві про смерть померлу записано « ОСОБА_2 », а у свідоцтві про народження померлу записано « ОСОБА_2 », у свідоцтві про смерть померлого по батькові записано « ОСОБА_3 », у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок записано « ОСОБА_3 », свідоцтві про народження « ОСОБА_2 ».

16. Згідно акту обстеження № 2 від 06.04.2022 р. слідує, що ОСОБА_2 , 1901 р.н. та ОСОБА_2 , 1901 р.н. є одна і таж особа.

17. Згідно довідки № 38 від 06.04.2022 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вступив в управління спадковим майном після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року).

ІV. Оцінка Суду.

18. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Суд звертає увагу, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і спадщина відкрилась під час дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, відповідно до статті 549 якого, передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном, що мало місце в даних правовідносинах.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

21. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

22. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

23. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

24. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

25. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

26. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

27. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

28. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

29. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

30. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

31. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

32. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

33. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

34. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

35. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

36. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

37. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

38. Позивачем при подачі позову було сплачено 993 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, ст.549 ЦК Української РСР (редакції 1963 року), суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Круголець, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради (місце знаходження: м. Шумськ, вул. Українська, 59, ) про визнання права власності на спадкове майно за законом - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель с. Круголець, Кременецького району, Тернопільської області, паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями у АДРЕСА_1 .

3. Не застосовувати до Шумської об`єднаної територіальної громади в особі Шумської міської ради вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 22 квітня 2022 року.

Суддя: О. В. Ковтунович