Справа № 303/7753/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Куцкір Ю.Ю., у справі за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природнього газу

встановив:

У вересні 2021 року АТ "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природнього газу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до типового договору є споживачем послуг з газопостачання (природного газу).

Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов Договору розподілу природнього газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують її бажання укласти цей Договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника в сторону збільшення, оплата за спожитий природний газ, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. Відтак, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та нести передбачену законом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків.

Свої зобов`язання за договором позивач виконує належним чином, однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не сплатив заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по серпень 2021 року в розмірі 10.195,42 гривень. Відповідачем оплата боргу в добровільному порядку не здійснювалась.

Таким чином, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 10.195,42 гривні.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» 10.195,42 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та 2.270,00 грн сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що первинним обов`язком позивача, у відповідності до Закону було отримати згоду власників на користування газовими мережами, які вони будували за власні кошті, щоб вони були у змозі контролювати це користування, та мати вплив на розмір запропонованого тарифу. На теперішній час AT Закарпатгаз користується газовими мережами, але не має перед власниками ніяких зобов`язань по їх зберіганню, та відновленню. Тому і домагається щоб суд визнав факт наявності правовідносин з власниками газової мережі по її використанню без фактичної наявності такої.

Другий обов`язок позивача - підтвердити своє право на здійснення діяльності по розподілу газу, оскільки, вимогами пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що Договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Але Позивачем не надано жодного доказу, що у AT «Закарпатгаз», в межах АДРЕСА_1 , на законних підставах перебуває газорозподільна система, володіючи якою він мав право частину її передати відповідачу у користування та надавав послуги з постачання природного газу, а також, що ОСОБА_1 підключена саме до цієї газорозподільної системи. Оператор ГРМ повинен мати Ліцензію, але до позову, AT Закарпатгаз, не надав доказів, що в нього е Ліцензія на діяльність по розподілу газу.

Тобто з позову та рішення вбачається, що позивач та суд наполягають на виконанні вимог нормативних актів саме відповідачем, незважаючи на те, що позивач не підтвердив свого права ні на газові мережі, ні на право здійснення діяльності, та не виконав жодного зобов`язання, яке, згідно вимог нормативних актів, повинен був виконати, у зв`язку з чим в нього немає порушеного права, а відповідно і права на позов.

Не погоджується також з розрахунком заборгованості, оскільки такий є хибним та не відповідає фактичному споживанню нею природного газу. Вважає, що позивач нараховує заборгованість за послуги з розподілу природного газу, посилаючись на вказані Постанови НКРЕКП безпідставно, тому як одні Постанови ще не вступили в законну силу, оскільки не зареєстровані у Мінюсті, другі, вже скасовані самим НКРЕКП, тому користуватися ними у якості правових підстав для звернення до суду, та розрахунків зі споживачами - помилково.

Крім того вважає, що позов подано до суду не уповноваженою особою.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу та без змін рішення суду першої інстанції. АT «Закарпатгаз» надано усі належні та допустимі докази на підтвердження факту споживання природного газу та всі передбачені Кодексом ГРМ документи (докази). Вважає, що доводи відповідача (споживача) базуються виключно на припущеннях та не підтверджено належними доказами.

У судове засідання ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась і не подали заяви про поважність своєї неявки та відкладення у зв`язку із цим розгляду справи. Про призначення розгляду справи на 03.11.2022 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 була повідомлені апеляційним судом, зокрема надісланням SMS - повідомлення на її мобільний номер телефону зазначений нею, що підтверджується довідкою від 30.06.2022 року, а.с. 133.

Крім цього, ОСОБА_1 подала 31.10.22р. через представника по довіреності ОСОБА_2 клопотання про призначення зазначеного судового засідання в режимі відео-конференції в Мукачівському міськрайонному суді. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.11.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні цього клопотання, через те, що пропущено п`ятиденний строк на подання такого клопотання. Про призначення судового розгляду в справі ОСОБА_1 було відомо із SMS - повідомлення на її мобільний номер телефону ще 30.06.2022 року та не дивлячись на це, клопотання про призначення судового засідання в режимі відео-конференції було нею подано не у п`ятиденний строк та і не зазначено причини несвоєчасного подання такого клопотання.

За змістом ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

А відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними (ч. 1 ст. 372 ЦПК України).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Перевіряючи поважність причин неявки в судове засідання відповідачки, колегія суддів встановила, що їй надсилалась судова повістка про виклик в судове засідання, яка надіслана у формі SMS - повідомленням на її мобільний номер телефону зазначений нею в поданих процесуальних документах, однак така не з`явилась і не повідомила суд про поважність причин неявки в судове засідання та відкладення розгляду справи. Така поведінка сторони суперечить приписам статей 43, 44 ЦПК України, а тим більше що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей апеляційного процесу, та зважуючи на те що сторони надали усі докази, які вважали за потрібне надати, тож такі у їх сукупності дозволяють суду вирішити заявлені позовні вимоги, а наведене на думку колегії суддів щодо розгляду справи за відсутності відповідача не призведе до порушення процесуальних прав сторін у спірних правовідносинах.

За викладених обставин, колегія суддів вважає що згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка ОСОБА_1 , не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_3 до умов Договору розподілу природного газу (акцептування договору) є дії, які засвідчують її бажання укласти цей Договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить зміна показників лічильника в сторону збільшення, що документально підтверджено фінансовим станом абонента.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не виконала покладених на неї зобов`язань та у встановлені строки не оплатила наданні позивачем послуги щодо розподілу газу, відповідно до встановлених тарифів, в результаті чого у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість, яка підлягає стягненню.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 843 ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території Закарпатської області в зоні розташування газорозподільної системи надано АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз».

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Установивши, що оператором газорозподільної системи на території Закарпатської області на підставі відповідної ліцензії є АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», а ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг по постачанню природного побутового газу, який поставляється позивачем до належного їй житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому присвоєно номер особового рахунку № НОМЕР_1 , фактично споживає природний газ та сплачує його вартість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що акцептування відповідачем договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення нею дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу, а також оплатою вартості спожитого газу.

Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов даного Договору є щомісячне споживання певних об`ємів природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що чітко вбачається з фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу.

Відповідач отримувала послуги з постачання природного газу, оплачувала їх, та відповідно отримувала і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз».

Внаслідок систематичного нехтування відповідачкою своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання за період з січня 2020 по серпень 2021 утворилася заборгованість в сумі 10.195,42 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем відповідно до вимог Кодексу ГРМ, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, та тарифів, встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» у відповідні періоди, об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача апелянтом не спростовано та своїх контррозрахунків не наведено.

Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 не являється споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до будинку відповідачки або постачався іншим постачальником, з яким відповідачка уклала відповідний договір і послуги якого сплачувала, відсутні відомості про звернення відповідачки до позивача з заявами про відключення від споживання природного газу.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують факт споживання природного газу, а отже, користування послугами як його постачання, так і послугами розподілу зі сторони відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення апелянтом чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

При відкритті апеляційного провадження ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн, які підлягають стягненню з останньої.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь держави судові витрати у розмірі 3.405,00 гривень, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 08 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: