Справа № 679/987/20
Провадження № 2/682/13/2022
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника позивача адвоката Васильченка В.,
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Жилюка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та його поділ ,
04.08.2020 р ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про асоційоване членство №6 від 14.06.2016 р, укладеного між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" та ОСОБА_3 щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 і переведення прав та обов`язків за договором про асоційоване членство на ОСОБА_2 ; визнання протиправним та скасування рішення від 12.10.2016 р про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 ; визнання паю в сумі 653162,00 грн в Обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя; витребування з чужого незаконного володіння від ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 ; виділення в порядку поділу спільного майна подружжя в приватну власність ОСОБА_2 100/100 частин паю вартістю 653 162,00 грн в Обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 ; виділення в порядку поділу спільного майна подружжя у власність ОСОБА_6 двокімнатної квартири з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 ; припинення права спільної сумісної власності на пай вартістю 653 162,00 грн в Обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 ; припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на квартиру по АДРЕСА_2 .
27.04.2021 р позивач ОСОБА_2 подав суду заяву про зміну предмета позову, в якій просить в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7 визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_7 право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_2 ; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 326 581,00 грн компенсації 1/2 частки від суми спільних коштів, витрачених ОСОБА_7 , без згоди іншого з подружжя, на формування паєнагромадження ОСОБА_3 у пайовому фонді обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" за договором про асоційоване членство №6 від 14.06.2016 р, укладеним між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" та ОСОБА_3 щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 ; визнати квартиру по АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ; стягнути з відповідачки ОСОБА_7 на користь позивача судові витрати.
Змінюючи позовні вимоги, позивач і його представник не подали заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Панорама-1», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
В ході розгляду справи було встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Панорама-1» припинив свою діяльність без правонаступників. Тому ухвалою від 04 листопада 2022 р суд закрив провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Панорама-1».
Позивач в судове засідання не з`явився, а його представник адвокат Васильченко В.О. у вступному слові в судовому засіданні вказав, що з 07 серпня 2010 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_8 .. 20 листопада 2017 року рішенням суду шлюб між ними розірваний. Відповідачка ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_1 . За час спільного проживання та за спільні кошти подружжя, набуті за рахунок господарської діяльності позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 купили двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 , а також заощадили кошти для придбання квартири в м. Нетішин Хмельницької області. У 2016 році відповідачка ОСОБА_6 , користуючись необізнаністю позивача в чинному законодавстві та зловживаючи його довірою, переконала його в тому, що квартиру в м. Нетішин можливо купити шляхом пайової участі у будівництві, яке здійснював ОК «Житлово-будівельний кооператив «Панорама-1». Але оформити квартиру в м. Нетішин Хмельницької області необхідно було на бабусю ОСОБА_6 - відповідачку ОСОБА_3 , щоб запобігти можливому арешту вказаної квартири у зв`язку з боргами брата позивача та щоб не показувати це майно в Декларації про майновий стан ОСОБА_6 як державного службовця. Позивач не заперечував. Тому 14.06.2016 р між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" був укладений Договір про асоційоване членство №6 щодо пайової участі у будівництві трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4 . Надалі, платежами від 21.06.2016 р і 13.07.2016 р відповідачка ОСОБА_6 внесла кошти, набуті подружжям, в сумі 653162,00 грн на рахунок Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" в якості пайових членських внесків за квартиру АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 таких коштів не мала і не довела, що давала таку суму ОСОБА_6 для внесення як паєнагромадження для придбання квартири в її користь. Тому вважає, що ОСОБА_6 внесла на рахунок кооперативу «Панорама-1» кошти в сумі 653162,00 грн, набуті подружжям в період шлюбу, і витратила їх без згоди іншого з подружжя позивача ОСОБА_2 та не в інтересах сім`ї, а в інтересах бабусі ОСОБА_3 .. Вважає, що позивач не зобов`язаний доводити факт набуття означених коштів подружжям, а відповідачі не довели, що ці кошти були передані ОСОБА_6 бабусею - ОСОБА_3 , яка отримує мінімальну пенсію і не мала іншого джерела доходу, щоб заощадити 653162,00 грн. Тому внесені на рахунок Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" в якості пайових членських внесків відповідачкою ОСОБА_6 від свого імені кошти в сумі 653162,00 грн підлягають поділу як спільне сумісне майно подружжя. Просить позов задовольнити і в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з відповідачки ОСОБА_6 в користь позивача ОСОБА_2 326581,00 грн, що становить Ѕ частку спільно набутих коштів, витрачених відповідачкою не в інтересах сім`ї; визнати квартиру по АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_7 право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири по АДРЕСА_2 ; стягнути з відповідачки ОСОБА_7 на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору при зверненні з позовом до суду.
Відповідачка ОСОБА_8 31.12.2019 р зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 31.12.2019 р, виданим Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 191). Тому далі у рішенні вживатиметься прізвище відповідачки ОСОБА_1 .
Відповідачка ОСОБА_7 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася.
Представник відповідачки адвокат Жилюк О.В. в межах наданих йому повноважень та в інтересах відповідачки ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_2 від 27.04.2021 р визнав частково та у вступному слові пояснив, що з 07 серпня 2010 року по 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . В період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_3 , яка є спільним сумісним майном подружжя. Тому, не заперечує щодо задоволення позову в частині визнання за позивачем ОСОБА_2 та за відповідачкою ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 за кожним. Проте, решта позовних вимог є необґрунтованими та безпідставними і недоведеними, а тому задоволенню не підлягають. Так, 14 червня 2016 року між ОСОБА_3 та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" був укладений Договір про асоційоване членство № 6 від 14 червня 2016 року. Предметом цього Договору є участь ОСОБА_3 в якості Асоційованого члена в діяльності кооперативу, сплата нею пайового та інших внесків з метою набуття в подальшому права власності на квартиру в багатоквартирному будинку в АДРЕСА_5 . Вказаний договір підписаний ОСОБА_3 особисто; на момент укладення договору її волевиявлення було вільним та відповідало її внутрішній волі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно привозили ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" з метою вибору об`єкту нерухомості та укладення Договору. ОСОБА_2 був обізнаний про наявність такого Договору і не оспорював його. ОСОБА_2 в позовній заяві та його представник стверджують, що здійснюючи господарську діяльність позивач заощадив 653 162,00 грн від продажу автомобілів. В той же час ОСОБА_2 не був зареєстрований суб`єктом господарської діяльності, в період шлюбу з ОСОБА_1 ніде не працював, належних та допустимих доказів на підтвердження заощадження в період шлюбу з ОСОБА_1 спільних сумісних коштів в сумі 653 162,00 грн не надав. Автомобіль Мерседес-Бенц Віано, за рахунок продажу якого, зі слів позивача і його представника, ОСОБА_2 отримав прибуток, достатній для пайової участі у будівельному кооперативі, не був зареєстрований за позивачем на території України. ОСОБА_2 , можливо, надавав послуги з перевезення транспортних засобів із-за кордону неофіційно, але відомості про його доходи відсутні, не вказані такі і в Декларації про майновий стан відповідачки ОСОБА_6 , яка в період шлюбу з позивачем була державним службовцем і зобов`язана була вказувати відомості про доходи чоловіка у Декларації. Щодо наявності коштів у ОСОБА_3 для пайової участі у будівельному кооперативі для придбання квартири, то це особиста справа відповідачки ОСОБА_3 і ОСОБА_1 не зобов`язана доводити походження таких коштів . Разом з тим, через віддаленість проживання і неможливість особисто вносити кошти на рахунок ОК "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" ОСОБА_3 давала кошти для онуки ОСОБА_7 для оплати паєнагромадження асоційованого члена і відповідачка ОСОБА_7 вносила такі кошти на виконання ОСОБА_3 . Договору про асоційоване членство № 6 від 14 червня 2016 року. Тому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 в користь позивача ОСОБА_2 326581,00 грн, що становить Ѕ частку спільно набутих коштів, недоведені і задоволенню не підлягають.
Відповідачка ОСОБА_3 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилась.
У поданому до суду відзиві відповідачка ОСОБА_3 вказала, що 14 червня 2016 року вона уклала з Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" Договір про асоційоване членство № 6 з метою набуття в подальшому у власність квартири АДРЕСА_6 на АДРЕСА_5 . На момент укладення договору її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі; Договір вона підписала власноручно. На виконання умов Договору вона сплатила пайовий внесок в розмірі 617 600 грн. Вказані грошові кошти сплачувались через банківські установи її онукою ОСОБА_6 , яка діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області, так як через зайнятість по догляду за домашнім господарством вона самостійно не мала змоги здійснювати вказані дії. ОСОБА_2 жодного правового відношення до вказаного договору не мав та не навів обставин, які перешкоджали б йому особисто укласти оспорюваний Договір. В оману позивача ніхто не вводив, жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що саме він надав кошти на сплату паєнагромадження в кооперативі «Панорама-1» ОСОБА_2 не надав. Позивач не працював, джерел доходу не мав, а тому фізично не мав коштів і не надавав їх ОСОБА_3 для внесення паю. Просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник адвокат Волков С.В. належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явились, у заявах до суду просять розглянути справу за їх відсутності та стягнути з позивача ОСОБА_2 понесені ними витрати на правову допомогу в сумі 6600 грн.
У поданому до суду відзиві ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позов ОСОБА_2 вважають безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. 15 жовтня 2019 року вони продали свою квартиру АДРЕСА_7 , а за виручені від продажу квартири кошти та за рахунок власних заощаджень придбали у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . При укладенні договору були перевірені правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру. Окрім того, вказаний договір вчинявся за згодою чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_11 . Тому вони є добросовісними набувачами і просять в задоволенні позову відмовити та вирішити питання про стягнення в їх користь понесених витрат на правничу допомогу.
Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Васильченка В.О., представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Жилюка О.В., дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Згідно з приписами частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
07 серпня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 07 серпня 2010 року (а.с.16), а отже, між ними виникли сімейні відносини, що регулюються нормами Сімейного Кодексу України.
Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
28 січня 2013 року ОСОБА_8 купила квартиру АДРЕСА_3 , що стверджується договором купівлі-продажу квартири ( т. 1 а.с.20).
Позивач ОСОБА_2 дав згоду на купівлю вказаної квартири, що стверджується нотаріально посвідченою заявою (т. 1 а.с.21).
З наведеного вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 , відповідачка ОСОБА_8 набула у період шлюбу з позивачем ОСОБА_2 .
З огляду на правовий висновок ВП ВС у постанові від 21.11.2018 у справі № 372/504/17 набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності на майно, яке набуте ними в період шлюбу, що означає, що а ні дружина, а ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.
Отже, керуючись презумпцією спільності права власності подружжя на майно, набутого ними в період шлюбу, суд знаходить, що квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_12 .
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.18-19).

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ст. 370 ЦК України).

На підставі викладеного суд знаходить законним, обґрунтованим і підставним позов ОСОБА_2 в частині визнання двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 права спільної часткової власності на 1/2 частку спірної двокімнатної квартири за кожним.

Щодо інших позовних вимог, то суд приходить до наступного.

14 червня 2016 року між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" та ОСОБА_3 був укладений Договір про асоційоване членство № 6 (т. 1 а.с.22-27). Цим Договором визначені відносини сторін, пов`язані з участю Асоційованого члена ОСОБА_3 у діяльності кооперативу і оплатою (внесенням) Асоційованим членом пайового внеску та інших внесків (п. 4.2 Договору), які є обов`язковою умовою членства в кооперативі, з метою отримати у власність житлове приміщення (квартиру) з приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_5 . Розмір паю Асоційованого члена до Пайового фонду Кооперативу становить 617600 грн (п.4.4. Договору).

Оплата пайових внесків за Договором про асоційоване членство № 6 від 14 червня 2016 р здійснювалась ОСОБА_8 : 13.07.2013 р - в сумі 308800,00 грн (т. 1 а.с. 41), 21.06.2016 р - в сумі 308000,00 грн (т. 1 а.с. 43), 27.07.2016 - в сумі 20000,00 грн (т. 1 а.с. 42), 29.09.2016 р - в сумі 13600,00 грн (т. 1 а.с. 42 зворот).

Відповідно до п. 2.3 Договору про асоційоване членство № 6 від 14 червня 2016 р асоційований член має право, за згодою Кооперативу, передати іншій особі свій Пай і вийти з кооперативу з дотриманням визначеної Договором процедури (т. 1 а.с.22-25).

Проте, ОСОБА_3 свій пай в обслуговуючому кооперативі "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" нікому не передавала і з кооперативу не виходила.

03 жовтня 2016 року Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" передав Асоційованому члену ОСОБА_3 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_8 , що стверджується актом приймання-передачі Житлового приміщення (квартири) від 03 жовтня 2016 року (т. 1 а.с.29).

08 жовтня 2016 року ОСОБА_3 зареєструвала за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що стверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 146311502 (т. 1 а.с.44).

Наведені докази вказують на те, що ОСОБА_6 дійсно через банківські установи вносила кошти ОСОБА_3 на виконання останньою Договору про асоційоване членство № 6 від 14 червня 2016 р.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_5 , яка діяла за себе особисто і від імені та інтересах ОСОБА_13 , продала квартиру АДРЕСА_7 , що стверджується договором купівлі-продажу від 15 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я. (т. 1 а.с.131-132).

15 жовтня 2019 року ОСОБА_3 продала відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках по 1/2 кожному квартиру АДРЕСА_1 , що стверджується договором купівлі-продажу від 15 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я. (а.с.133-134) та Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 218706050 (а.с.45).

Вказані правочини укладалися у 2016 році, задовго до розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і не викликали ні в кого жодних сумнівів щодо їх добросовісності, так як з позовом до суду про захист свого права ОСОБА_2 звернувся лише 04.08.2020 р.

Твердження представника позивача про те, що ОСОБА_3 не мала доходу, достатнього для сплати пайових внесків на рахунок Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1", суд не бере до уваги при ухваленні рішення, оскільки ОСОБА_3 у спорі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зобов`язана доводити походження коштів. Крім цього, ОСОБА_3 надала відомості про розмір пенсії, отриманої нею та її чоловіком ОСОБА_11 за 2016 рік (т. 1 а.с. 32, 32 зворот). У відзиві на позов представник ОСОБА_3 вказав, що до 2009 року ОСОБА_3 офіційно працювала та отримувала заробітну плату, має підсобне господарство та надлишки сільськогосподарської продукції продає на ринку, отримує дохід від земельних паїв.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України, суд знаходить необґрунтованим твердження представника позивача про те, що позивач не зобов`язаний доводити в суді обставини набуття до складу сімейного бюджету коштів в сумі 653162,00 грн, які були внесені відповідачкою ОСОБА_6 на рахунок Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" в якості пайових членських внесків.

Навпаки, в силу ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач повинен довести обставини, які мають значення для справи і на які він та його представник посилаються як на підставу своїх вимог . Підстав, передбачених ст. 82 ЦПК України для звільнення позивача від доказування, в ході розгляду справи не встановлено.

Судом досліджені надані позивачем та його представником докази щодо отримання доходу ОСОБА_2 в період шлюбу з ОСОБА_7 .

Так, нотаріально посвідчені Довіреності ОСОБА_14 від 17.01.2008 р та від 19.09.2009 р в користь ОСОБА_2 та в користь ОСОБА_15 відповідно на розпорядження транспортними засобами не вказують на отримання доходів ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 46, 47). Довіреність ОСОБА_2 в користь сторонніх осіб від 04.12.2010 р на право розпоряджатися належним довірителю автомобілем також не свідчить про отримання доходів позивачем (т. 2 а.с. 48).

З інформаційної довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області (Філія ГСЦ МВС) від 04.10.2022 р вбачається, що за період з 24.12.2014 р по 03.04.2015 р за ОСОБА_8 були зареєстровані транспортні засоби: MERSEDES-BENZ VITO 115 CDI, 2007 р.в., та RENAULT MEGANE, 2011 р.в. (т. 3 а.с. 65-66)

З інформаційної довідки Територіального сервісного центру № 6845 від 02.03.2021 р вбачається, що за період з 2010 р по 2015 р за ОСОБА_2 були зареєстровані транспортні засоби: з 14.01.2010 р по 11.02.2010 р OPEL Combo, 2005 р.в., з 21.01.2010 р по 17.02.2012 р MERSEDES-BENZ 311CDI, 2006 р.в., з 29.08.2013 р по 10.12.2013 р - MERSEDES-BENZ VITO 112 CDI, 2003 р.в. (т. 2 а.с. 49). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 23.09.2015 р ОСОБА_2 купив у Федеративній Республіці Німеччина транспортний засіб MERSEDES-BENZ VIANO 2.2 CDI, 2014 р.в., за 24730 Євро (т.1 а.с. 46-47) та продав його 08.10. 2015 року, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу за новим власником (т. 2 а.с.50).

З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 210302/2 від 19.03.2021 р вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля MERSEDES-BENZ 311CDI, 2006 р.в., станом на 17.03.2012 р ( період відчуження) становить 152175 грн; автомобіля MERSEDES-BENZ VITO 112 CDI, 2003 р.в. станом на 10.12.2013 р (період відчуження) 76090 грн; автомобіля MERSEDES-BENZ VIANO 2.2 CDI, 2014 р.в станом на 25.09.2015 р (період відчуження) 928661 грн. А всього 1156926 грн (т. 2 а.с.162-172).

Представник позивача стверджує під час судового розгляду, що сума 1156926 грн це дохід позивача, який він заробив в інтересах сім`ї за період з 2012 р по жовтень 2015 р.

Проте, таке твердження представника позивача є недостовірним, оскільки вказані автомобілі були придбані позивачем та відповідачкою ОСОБА_6 не безкоштовно, а на підставі правочинів купівлі-продажу, а отже, на придбання вказаних автомобілів теж були витрачені кошти, а розмір чистого доходу позивача його представником не визначений.

Крім цього, ОСОБА_6 , як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічно, в тому числі за 2016, подавала Декларацію про майновий стан та вказувала дохід членів сім`ї, зокрема чоловіка ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 35-40).

З Декларації за 2016 р вбачається, що ОСОБА_2 не отримував доходу, що підлягає декларуванню. Річний дохід сім`ї складався із заробітної плати ОСОБА_8 в розмірі 64238 грн (т. 1 а.с. 35-36).

Представник відповідачки адвокат Жилюк О.В. ствердив в ході судового розгляду, що сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_8 утримувалась за рахунок заробітку відповідачки та тимчасових доходів ОСОБА_2 від продажу транспортних засобів.

На підставі викладеного суд вважає недоведеною позивачем обставину, що ОСОБА_7 внесла на формування паєнагромадження ОСОБА_3 у пайовому фонді обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" за договором про асоційоване членство №6 від 14.06.2016 р, укладеним між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" та ОСОБА_3 щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_9 грн коштів, що належали сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 326 581,00 грн компенсації 1/2 частки від суми спільних коштів, витрачених ОСОБА_7 , без згоди іншого з подружжя, на формування паєнагромадження ОСОБА_3 у пайовому фонді обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" за договором про асоційоване членство №6 від 14.06.2016 р, укладеним між Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1" та ОСОБА_3 щодо пайової участі у будівництві квартири АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають.

Щодо відшкодування судових витрат, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 сплатив 3775 грн 81 коп судового збору (т. 1 а.с.1).

ОСОБА_2 звернувся в суд з вимогами майнового характеру. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_2 при зверненні до суду з позовом повинен був сплатити: за вимогою щодо розподілу квартири по АДРЕСА_2 , вартість Ѕ частки якої становить 324937 грн, - 3249,37 грн судового збору; за вимогою про стягнення з ОСОБА_6 326 581,00 грн компенсації 1/2 частки від суми спільних коштів, витрачених ОСОБА_7 , без згоди іншого з подружжя, на формування паєнагромадження ОСОБА_3 у пайовому фонді обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Панорама-1", 3265,81 грн судового збору, а всього 6515 грн 18 коп удового збору.

Тому з позивача ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави 2739 грн 37 коп судового збору недоплаченого при поданні позову.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 слід стягнути в користь позивача ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3249 грн 37 коп, що становить 1% ціни позову або вартості Ѕ частки двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м по АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 подали заяву про відшкодування їм 6600 грн витрат на правничу допомогу, понесених на оплату послуг адвоката, що полягають у складанні відзиву на позовну заяву, в тому числі на ознайомлення з позовною заявою та доданими документами, визначення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, ознайомлення з судовою практикою, узгодження правової позиції з клієнтом, ксерокопіювання документів; ознайомлення з відзивом на позовну заяву відповідачки ОСОБА_1 , ознайомлення з відповіддю на відзив ОСОБА_2 та доданими документами; представництво в підготовчих судових засіданнях, ознайомлення із заявою ОСОБА_2 про зміну предмета позову.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано суду договір про надання правничої допомоги від 15 вересня 2020 року, укладений між ними та адвокатським бюро "ВОЛКОВ ТА ПАРТНЕРИ" ( т. 2 а.с.145-146), квитанцію до прибуткового касового ордера від 24 травня 2021 р, з якої вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сплатили адвокатському бюро "ВОЛКОВ ТА ПАРТНЕРИ" 24.05.2021 р за надання правничої допомоги за договором від 15 вересня 2020 року 6600 грн (т. 2 а.с.147), Акт приймання-передачі правничої допомоги від 24 травня 2021 р, укладений між адвокатським бюро "ВОЛКОВ ТА ПАРТНЕРИ" та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з якого вбачається, що загальна вартість наданих послуг складає 6600 грн (т. 2 а.с.148).

А отже, понесені відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу в сумі 6600 грн обґрунтовані та доведені в ході судового розгляду.

Враховуючи, що позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були заявлені безпідставно, суд знаходить за необхідне їх заяву про відшкодування витрати на правничу допомогу задовольнити та стягнути з позивача в користь кожного з них по 3300 грн, так як вимоги про відшкодування судових витрат солідарному стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 76, 81, 133, 137, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 3, 36, 60, 61, 63, 69, 70, 71 СК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 двокімнатну квартиру загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарську будівлю площею 24,5 кв.м., хлів площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., господарської будівлі площею 24,5 кв.м., хліва площею 17,2 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3249 грн 37 коп судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 2739 грн 37 коп судового збору за вимогами майнового характеру, недоплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 3300 грн витрат за надання правової допомоги кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повний текст рішення буде виготовлений протягом десяти днів - 14.11.2022 р.

Головуючий суддя Зеленська В. І.