Справа № 466/7661/21 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/772/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

19.08.2021 ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення боргу за послуги з централізованого опалення в сумі 12 296,63 грн, інфляційних витрат 921,5 грн, 3 % річних 593,92 грн та 2 270 грн судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами комунальних послуг, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго», а саме послуг з постачання теплової енергії централізованим опаленням. Вважає, що між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання. Так, Законом України 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» на споживачів покладений обов`язок оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, Законом № 2189-VIII встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабміном або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. 17.08.2021 відповідачу було надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення Договір приєднання до надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго». Між тим, відповідачі оплату за вказані послуги не проводили, внаслідок чого за період з 01.02.2018 по 30.06.2020 за квартирою АДРЕСА_2 , утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 12 296,63 грн. В добровільному порядку заборгованість не погашається, а тому позивач змушений звернутись до суду з даними вимогами. Крім суми основного боргу, в силу ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідачів інфляційні витрати та 3 % річних.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ЛМКП «Львівтеплоенерго», подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що районний суд не звернув увагу на те, що відповідачі у справі користуються центральним опаленням за рахунок тепловіддачі стояків, змійовика рушникосушки, проте відмовляються оплачувати фактично надані послуги. Відповідачі самовільно відключили квартиру від центрального опалення. Крім цього вказує, що факт відсутності договору про надання житлового-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» посилається на те, що відповідачі за вказаною адресою користуються послугами з постачання теплової енергії (централізованим опаленням), які надає ЛМКП «Львівтеплоенерго», однак у них наявна заборгованість перед позивачем з оплати вказаних послуг в розмірі 12 296,63 грн за період з 01.02.2018 по 30.06.2020.

Встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 466/9568/18 за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2016 по 31.01.2018.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19.09.2019 у справі № 466/9568/18 у задоволенні вказаного позову ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення відмовлено.

Вказаною постановою суду апеляційної інстанції встановлено, що у квартиру відповідачів у спірний період теплова енергія не постачалась. Причиною цього є від`єднання квартири відповідачів від загальнобудинкової мережі теплопостачання.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» визнало, що таке від`єднання мало місце у період з березня по жовтень 2005 року.

Неправомірність відключення відповідачами чи іншими особами їх квартири від мережі теплопостачання, предметом жодного розгляду не було.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що послуги з теплопостачання у квартиру відповідачів у спірний період не надавались та надання таких, за наявності факту від`єднання квартири відповідачів від мережі централізованого теплопостачання не могло бути у майбутньому, підстав укладення договору приєднання про надання таких послуг не було, як не було і підстав оплати послуг з теплопостачання (а.с. 55-69).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Враховуючи наведене, обставини, встановлені постановою Львівського апеляційного суду від 19.09.2019 у справі № 466/9568/18, мають преюдицію під час розгляду даної справи.

Крім цього, як встановлено судом першої інстанції, на даний час у помешкання відповідачів послуги з централізованого опалення не відновлювались і не надавались, що підтверджується актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , складеного комісією ЛМКП «Львівтеплоенерго», ОСББ «Золоте поле плюс» , про те, що квартира не обігрівається за рахунок централізованого опалення (а.с. 92-93).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.11.2022

Головуючий

Судді