465/1456/22
2-з/465/244/22
У Х В А Л А

15.04.2022 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільчишин З.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_4 адвоката Коваль Ольги Романівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 поданим представником адвокатом Коваль Ольгою Романівною до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, державний реєстратор П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності,-

встановив:

16 березня 2022 року адвокатом Коваль О.Р. в інтересах позивачки ОСОБА_4 подано позовну заяву до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору державного реєстратора Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталії Євгенівни, державного реєстратора П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілової Тетяни Миколаївни про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 18.03.2022 року задоволено самовідвід судді Франківського районного суду м.Львова Кузя В.Я. у розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2022 року справу передано судді Гладишевій Х.В.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.03.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 поданим представником адвокатом Коваль Ольгою Романівною до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, державний реєстратор П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_4 адвокат Коваль О.Р. подала заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт на житловий будинок загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, що позначений на плані під літ. «Б-1» і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження та розпорядження вказаним будинком до вирішення справи по суті та набрання законної сили відповідним рішенням.

На обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначила, що вона звернулася до суду із позовом в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , основна суть спору полягає в оцінці правомірності набуття відповідачем права власності на спірний будинок та з`ясування належності права власності на такий. Оскільки, житловий будинок зареєстрований за відповідачкою, то, на думку представника позивача, ще до моменту вирішення даного спору ОСОБА_2 має можливість без повідомлення та без згоди позивача ОСОБА_4 вільно продавати, дарувати чи відчужувати іншим способом такий будинок будь-якій особі із перереєстрацією відповідних прав. Вказані дії можуть істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у цій справі. Відтак представник позивача зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист майнових прав позивача на спірний будинок, за яким ОСОБА_4 звернулася до суду, адже перереєстрація права на спірне майно із відповідача на інших осіб знівелює позитивний ефект від задоволення позовних вимог у цій справі, адже позивачу в такому разі необхідно буде знову звертатися до суду з метою скасування рішень про державну реєстрацію права на спірне майно.

Розгляд заяви про забезпечення позову суд призначив на 08.04.2022 року.

08.04.2022 року розгляд заяви відкладено з метою належного повідомлення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на 15.04.2022 року.

15.04.2022 року в судовому засіданні представник позивача підтримала подану заяву з підстав, наведених в такій. Просила заяву задоволити та накласти арешт на спірний будинок. Обгрунтовуючи заяву просила врахувати, що зі слів сусідів з даного будинку відповідачем вивезені речі позивача, що також може свідчити про намір продажу спірного майна.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечив, покликався на безпідставність такої, просив відмовити в забезпеченні позову, з огляду на наступне.

Як стверджується документами за адресою Балтійська, 2 знаходяться дві будівлі- житловий будинок на три квартири та житловий будинок під літерою Б-1.

Будинок площею 58,4. м.кв. на АДРЕСА_2 був збудований батьком сторін - ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Ленінської районного ради №523 від 13.06.1972 р. Після його смерті, на підставі заповіту відповідач успадкувала даний будинок.

Згідно дубліката свідоцтва на квартиру № НОМЕР_1 від 03.08.2012 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 29,4 кв.м на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Із витягу про державну реєстрацію прав №35795709 від 10.10.2012 року, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Із технічного паспорта на приватизовану квартиру від 05.09.2012 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3 розташована на 2 поверсі двохповерхового будинку та складається із 2 кімнат, житловою площею 20,3 кв.м, загальна площа квартири 30,8кв.м.

Зазначив, що представником позивача не надано доказів на підтверження обставин на які покликається сторона позивача для накладення арешту на спірне майно.

Відповідач підтримала свого представника, просила в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, зазначивши, що будинок по АДРЕСА_2 вона успадкувала від свого батька. При цьому наголосила, що в будинку на даний момент ніхто не проживає та наміру його продавати немає. Зазначила, що речі сестри перевезла в квартиру АДРЕСА_3 , яка належить позивачу на праві спільної сумісної власності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду заяви. При цьому державний реєстратор П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ЛМНО Кірілової Тетяни Миколаївни подала заяву про розгляд справ за їхньої відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до них матеріали, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦКП України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50990963 від 05.02.2020 18:09:26 на житловий будинок позначений на плані під літ. «Б-1», що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 прийняте державним реєстратором Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Н.Є. на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 523, виданого 13.06.1972 року виконкомом Ленінської міської ради депутатів трудящих; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 35352173, внесений на підставі рішення державного реєстратора Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Н.Є. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50990963 від 05.02.2020 року; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позначений на плані під літ. «Б-1», що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , видане 24.07.2020 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №3-111 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_2 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53280626 від 24.07.2020 10:01:01 на житловий будинок позначений на плані під літ. «Б-1», що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 прийняте державним реєстратором П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М. на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.07.2020 року державним реєстратором П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-111; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності: 37459369, внесений на підставі рішення державного реєстратора П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кірілової Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53280626 від 24.07.2020 року; визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 58,4 кв.м, житловою площею 39,9 кв.м, позначений на плані під літ. «Б-1», що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 .

За адресою АДРЕСА_1 знаходяться дві будівлі- житловий будинок на три квартири та житловий будинок під літерою Б-1.

Будинок площею 58,4. м.кв. на АДРЕСА_2 був збудований батьком сторін - ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому Ленінської районного ради №523 від 13.06.1972 р.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №230449709 від 30.10.2020 року житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстрації є свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Даний об`єкт нерухомості був успадкований відповідачем від батька сторін- ОСОБА_5 ..

Згідно свідоцтва на квартиру № НОМЕР_1 від 03.08.2012 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 29,4 кв.м на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Із витягу про державну реєстрацію прав №35795709 від 10.10.2012 року, виданого ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Із технічного паспорта на приватизовану квартиру від 05.09.2012 року вбачається, що квартира АДРЕСА_3 розташована на 2 поверсі двохповерхового будинку та складається із 2 кімнат, житловою площею 20,3 кв.м, загальна площа квартири 30,8кв.м.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Заявником не надано доказів, які свідчать що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження вказаного спірного нерухомого майна або можливого вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на його відчуження. Крім того, заявник в поданій заяві обмежилася тільки загальним формулюванням та поняттям підстав для забезпечення позову.

Враховуючи, що заявником не доведено того, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 151, 153 ЦПК України, -

постановив :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_4 адвоката Коваль Ольги Романівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 подану представником адвокатом Коваль Ольгою Романівною до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору державний реєстратор Солонської сільської ради Дрогобицького району Львівської області Мартинюк Наталія Євгенівна, державний реєстратор П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Кірілова Тетяна Миколаївна про скасування рішення державного реєстратора, записів про проведену державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення або у порядку та строки, передбачені ст.354, 355 ЦПК України.

Суддя Х.В.Гладишева