Справа № 192/197/22
Провадження № 2/192/269/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Тітової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Біжко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 грудня 2007 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 грудня 2007 року уклала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки не склалися, відповідач став зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки та застосовувати насильство що призвело до припинення шлюбних відносин у червні 2021 року. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам та моральним засадам суспільства.

Ухвалою суду від 18 березня 2022 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі..

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 14 грудня 2007 року, шлюб зареєстрований виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13 вересня 2010 року, видане виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, з червня 2021 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та моральним засадам суспільства.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивач не заявила про бажання відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 496,20 грн., інша частина судового збору в розмірі 496,20 грн. компенсується позивачу за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 14 грудня 2007 року виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №22.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору - 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп., сплаченого 03.02.2022 року, згідно квитанції № №18 ТВБВ 10003/0318 РМ-47647 АТ «Ощадбанк».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.04.2022.

Суддя О.О. Тітова