Справа № 1316/804/2012 Провадження № 2/450/791/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

за участю: представника позивача за первісним позовом, а відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , відповідача за первісним позовом, а позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , відповідача за первісним позовом, а позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 , представника відповідачів за первісним позовом, а позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Пустомитівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Віблий Любомир Зеновійович, Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області,

про предмет позову з урахуванням уточнених позовних вимог):

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнати недійсним заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_9 25.06.2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за заповітом, посвідченим 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області

про (предмет позову):

визнати недійсним заповіт, посвідчений 12.07.2005 року Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району, зареєстрований в реєстрі за № 36 від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_1

суд постановив таке рішення:

позиція позивача за первісним позовом: ОСОБА_9 за час свого життя склав заповіт, який посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. згідно якого заповів все своє майно позивачу. 12.07.2005 року ОСОБА_8 за час свого життя склала заповіт, який посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. згідно якого заповіла все своє майно позивачу.

25.06.2010 року ОСОБА_9 за час свого життя склав заповіт, який посвідчений 25.06.2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Віблим Л.З. згідно якого заповів все своє майно на користь своїх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .

Вказаний заповіт від 25.06.2010 року позивач вважає недійсним, оскільки: волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Як зазначено у заповіті від 25.06.2010 року, заповіт на прохання ОСОБА_9 записано з його слів нотаріусом, ним прочитано вголос і у зв`язку з хворобою за його дорученням у його присутності підписано ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_12 , 1983 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_13 , 1956 року народження, зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 .

ОСОБА_9 страждав на ряд захворювань, внаслідок яких потребував стороннього догляду і допомоги. Так, в нього була гіпертонічна хвороба II ст. з високим ризиком ОХС, стабільна стенокардія напруги, ішемічна хвороба серця, він погано чув та бачив. Не міг належним чином усвідомлювати навколишньої обстановки, губився в просторі та часі. ОСОБА_9 за два дні до смерті нікого не впізнавав. Складення та посвідчення заповіту на користь відповідачів по первісному позові 25.06.2010 викликає сумнів та недійсність заповіту. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ще задовго до своєї смерті у 2005 році висловили свою дійсну волю та склали заповіт кожний на своє майно на користь їхнього внука ОСОБА_1 . Заповідачі ніколи не висловлювали думки, щодо зміни заповітів чи складання нових.

Наведені вище обставини вказують на те, що заповіт від імені ОСОБА_9 від 25.06.2010 року, який підписаний ОСОБА_11 , в присутності свідків, не відповідав вільному волевиявленню заповідача

Позивач вважає, що він має право на 1/ 2 частку у спадковому майні діда та баби а саме : будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 . Даний будинок був збудований спадкодавцями ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в 50 -х роках під час шлюбу. За життя спадкодавець право власності на спадкове майно не зареєстрував, тому позивач змушений звернутися до суду.

Позиція відповідача ОСОБА_4 за первісним позовом: в судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки заповідач ОСОБА_8 останні 20 років була паралізована, а тому не могла бути в сільській раді особисто та не підписувала заповіт, остання не мала можливості вчиняти будь-які дії, в т.ч. підписувати документи та просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позиція відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом: в судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення заявлених позовних вимог, оскільки заповідач ОСОБА_8 останні 20 років була паралізована, а тому не могла бути в сільській раді особисто та не підписувала заповіт, остання не мала можливості вчиняти будь-які дії, в т.ч. підписувати документи та просили в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позиція відповідача ОСОБА_6 за первісним позовом: у судове засідання не з`явився.

Позиція відповідача ОСОБА_7 за первісним позовом: у судове засідання не з`явилася.

Позиція третьої особи Пустомитівська державна нотаріальна контора: представник у судове засідання на виклик суду не з`явився.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Віблий Любомир Зеновійович: представник у судове засідання на виклик суду не з`явився.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області: представник у судове засідання на виклик суду не з`явився.

Позиція позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . 11.09.2014 року Пустомитівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_8 . Із копій документів, що надані суду Пустомитівською нотаріальною конторою вбачається, що заповіт внесений в Реєстр нотаріальних дій 11.09.2014 р. Позивач вважає, що вказаний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, і є недійсним. Також зазначає, що посвідчення заповіту відбувається лише за особистою обов`язковою участю заповідача. Позивач вважає, що вказаний заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, і є нікчемним. Враховуючи вищенаведене, вважаю, що заповіт має бути визнаний недійсним посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я.

Позиція відповідача ОСОБА_1 за зустрічним позовом: в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили, щодо зустрічного позову, оскільки вважають такий безпідставний, та просили в задоволенні такого відмовити.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області: представник у судове засідання на виклик суду не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

21.02.2012 року ухвала суду про залишення позовної заяви без руху; 03.03.2012 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 10.04.2012 року ухвала про відкладення слухання справи; 22.05.2012 року зустрічний позов про визнання заповіту недійсним; 02.08.2012 року ухвала про відкладення слухання справи; 21.12.2012 року ухвала про відкладення слухання справи; 08.02.2013 року ухвала про відкладення слухання справи; 18.03.2013 року ухвала про відкладення слухання справи; 25.04.2013 року ухвала про відкладення слухання справи; 04.06.2013 року заперечення позивача за первісним позовом на зустрічний позов; 04.06.2013 року ухвала про об`єднання справ в одне провадження; 03.07.2013 року заява ОСОБА_14 про роз`єднання позовів; 22.10.2013 року ухвала про відкладення слухання справи; 05.12.2013 року ухвала про відкладення слухання справи; 20.03.2014 року заява ОСОБА_14 про перерву у судовому засіданні; 21.03.2014 року ухвала про відкладення слухання справи; 06.06.2014 року ухвала про відкладення слухання справи; 04.07.2014 року ухвала про відкладення слухання справи; 06.11.2014 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про долучення до справи документів; 17.11.2014 року ухвала про відкладення слухання справи; 29.12.2014 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про виклик свідка, долучення документа; 11.03.2015 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про ознайомлення із справою; 17.03.2015 року клопотання адвоката Іленко Ю.Р. про витребування доказів; 24.06.2015 року клопотання ОСОБА_1 про витребування документів; 24.03.2015 року клопотання адвоката Іленко Ю.Р. про призначення почеркознавчої експертизи; 24.06.2015 року клопотання адвоката Іленко Ю.Р. про призначення судово-психіатричної експертизи; 22.10.2015 року заява ОСОБА_15 про відкладення слухання справи; 29.12.2015 року заява ОСОБА_15 про відкладення слухання справи; 17.08.2016 року заява ОСОБА_15 про відкладення слухання справи; 22.08.2016 року заява ОСОБА_16 про надання запиту суду; 03.10.2016 року ухвала про зупинення провадження на час експертизи; 03.10.2016 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про призначення почеркознавчої експертизи; 11.10.2016 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про долучення матеріалів до справи; 15.02.2017 року заява адвоката Семесюк Н.М. про слухання справи за відсутності; 28.11.2017 року ОСОБА_15 про відкладення слухання справи; 08.05.2018 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про розгляд справи за відсутності; 08.05.2018 року ухвала судового засідання про призначення експертизи; 11.10.2019 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про призначення повторної експертизи; 29.11.2019 року повідомлення ОСОБА_17 про відмову від проведення експертизи; 07.06.2021 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про ознайомлення із справою; 17.06.2021 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про призначення повторної психіатричної експертизи; 10.02.2022 року заява адвоката Цибулі І.Й. про відкладення розгляду справи; 22.03.2022 року заява адвоката Іленко Ю.Р. про відкладення розгляду справи; 25.08.2022 року заява адвоката Нижанківської Л. про ознайомлення із справою.

Суд заслухавши пояснення позивача первісним позовом, а відповідача за зустрічним позовом, представника позивача первісним позовом, а відповідача за зустрічним позовом, відповідача, відповідачів за первісним позовом, а позивачів за зустрічним позовом, представника відповідачів, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , 12.07.2005 року склав заповіт посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. зареєстровано в реєстрі за № 36, згідно якого слідує, що ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , 12.07.2005 року склала заповіт посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. зареєстровано в реєстрі за № 37, згідно якого слідує, що ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38342967 від 11.09.2014 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 , 25.06.2010 року склав заповіт посвідчений 25.06.2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного ноатріального округу Віблим Л.З. зареєстровано в реєстрі за № 1163, згідно якого слідує, що ОСОБА_9 все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідає на користь своїх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в рівних частках кожному.

Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24377402 від 03.08.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 18.05.2010 року.

В день смерті ОСОБА_8 , у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина після смерті останньої. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_8 увійшло, крім іншого, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

11.09.2010 року Пустомитівської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 217/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 , за заявою ОСОБА_1 № 595 від 11.09.2014 року.

Спадкування після смерті ОСОБА_8 здійснюється відповідно вимог ст. 1258 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 24.07.2010 року.

В день смерті ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина після смерті останнього. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_9 увійшло, крім іншого, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

03.08.2010 року Пустомитівської державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 237/2010 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , за заявами ОСОБА_6 від 03.08.2010 року, ОСОБА_3 за № 3370 від 24.12.2019 року, ОСОБА_10 за № 3371 від 24.12.2019 року, ОСОБА_4 за № 3372 від 24.12.2019 року,

Спадкування після смерті ОСОБА_9 здійснюється відповідно вимог ст. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У ст. 1234 ЦК України зазначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами , визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, № 296/5 від 22.02.2012 року зазначено, що в окремих випадках коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу (глава 1 п. 2). Також даним порядком передбачено, що у разі, якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями (глава 1 п. 3).

Посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням точного місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Відповідно до розділу II глави 3 Порядку на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка.

Ст. 1253 ЦК України, вказує, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Аналізуючи в сукупності в сукупності встановлені судом обставини із зазначеними нормами закону, суд прийшов до висновку, що при складанні оспорюваного заповіту самої визначеної законом процедури не порушено.

Як на підставу позову позивач, крім іншого, покликається на відсутність волевиявлення заповідача, а саме оспорюваний заповіт не відповідає волі заповідача, недотримання ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність певної волі заповідача, яка б суперечила волі зазначеній у заповіті. З метою дослідження цієї обставини, тобто волі заповідача при складанні оскаржуваного заповіту судом допитано свідків.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що фактично замовлення нотаріуса здійснювала дочка заповідача ОСОБА_3 . На прохання останньої до посвідчення заповіту були залучені свідки та вона ( ОСОБА_11 ) особисто. Заповідач ОСОБА_9 перед смертю хворів, мав ряд захворювань, зокрема гіпертонічну хворобу. Заповідач захотів скласти заповіт, а саме що будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 має бути поділений в рівних долях на всіх 4 дітей. В її (свідка) присутності нотаріус з`ясовував чи усвідомлює ОСОБА_9 ким він є, заповідач називав людей які були біля нього. На її (свідка) погляд, ОСОБА_9 чітко розумів зміст заповіту, читав його, проте підписати його не міг, оскільки він погано бачив. У зв`язку з похилим віком ОСОБА_9 за його дорученням заповіт був підписаний ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 була паралізована, вона показувала на мінах, не говорила, а ОСОБА_9 нікуди не ходив, усвідомлював свої дії, проте заповідач не бачив, мав катаракту. Перед смертю заповідач був у нормальному стані, говорив, все розумів.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що з 2005 року працює на посаді секретаря виконавчого комітету Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського раойну Львівської області. В його обов`язки входить посвідчення заповітів. В 2005 році до Пикуловичівської сільської ради приходили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для того, щоб оформити заповіт. На його (свідка) погляд, він розумів волю заповідачки, що вона підписує заповіт, чи ОСОБА_8 сама підписувала заповіт чи її допомагали не пригадує.

Пояснення свідків, які допитувалися у судовому засіданні в повній мірі є послідовними та не суперечать матеріалам справи.

Запис у Журналі обліку викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем приватного нотаріуса про замовника послуг нотаріуса не може свідчити про відсутність волі заповідача на оскаржуваний заповіт із саме таким його змістом, який судом зазначено вище.

Крім того за клопотанням представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_7 ОСОБА_16 у справі були призначена психолого психіатрична експертиза на вирішення, якої поставити такі питання: чи усвідомлював значення свої дій та міг керувати ними ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при посвідченні приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Віблим Л.З. від його ( ОСОБА_9 ) імені заповіту 25.06 2010 року? чи міг мати вплив стан здоров`я ОСОБА_9 на поведінку та заповідальне розпорядження останнього, при посвідченні від його імені заповіту 25.06. 2010 року 17:10 год. приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Віблим Л.З., з урахуванням того, що ОСОБА_9 помер о 09:10 год. 26.06. 2010 року? - не видалось можливим з причин, викладених у листі КНП ЛОР ЛОКПЛ, оскільки питання стосовно впливу стану здоров`я на поведінку і заповідальне розпорядження виходить за межі компетенції судово-психіатричної експертизи. У зв`язку із трансформацією служби судово-психіатричної експертизи в Україні проведення експертних досліджень призупиняється.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд, не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК).

Позивачкою та його представником не надано суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на момент складання заповіту від 25.06.2010 спадкодавець ОСОБА_9 не розумів значення своїх дій та не міг ними керувати. Також судом не встановлено, що при складанні заповіту були порушені вимоги діючого законодавства.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання заповіту від 25.06.2010 недійсним, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 за своєю внутрішньою волею реалізував зазначені вище право на заповіт, протилежного позивачем перед судом не доведено. А заявлені позивачем позовні вимоги по суті ґрунтуються лише на його бажанні отримати спадщину після смерті ОСОБА_9 в порядку спадкування за заповітом, проте такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Однак проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що жодної з передбачених статтею 1257 ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а тому заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Інші дві позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на частину будинку та господарські будівлі є похідними від першої позовної вимоги, а тому зважаючи на прийняття рішення судом про відмову у задоволенні за першою позовною вимогою, у задоволенні інших позовних вимог позивача слід відмовити.

Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне:

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , 12.07.2005 року склала заповіт посвідчений 12.07.2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. зареєстровано в реєстрі за № 37, згідно якого слідує, що ОСОБА_8 все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповідає своєму внукові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38342967 від 11.09.2014 року.

Статтями 1233, 1234, 1247, 1248 ЦК України встановлено наступне.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Підстави недійсності заповіту встановлені ст.1257 ЦК України.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Загальні вимоги щодо нотаріального посвідчення правочинів встановлено ст.209 ЦК України. Так, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до частини четвертої ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту. Так, Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Крім того, вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення встановлено іншими актами цивільного законодавства.

Так, процедуру вчинення нотаріальних дій (в тому числі посвідчення заповітів) детально врегульовано нормами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядку).

Відповідно до пункту 5 Глави 9 Порядку, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Аналогічно така ситуація врегульована ч.4 ст.207 ЦК України, за якою, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до п.10 Глави 9 Порядку, якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться нотаріальне діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі. Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, якою вона володіє.

Дослідивши оригінал Заповіту посвідченого секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я. суд пересвідчився у наступному.

Заповіт на друкований на друкарській машинці та складено від імені ОСОБА_8 . За змістом заповіту, заповіт посвідчений секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Марцінків В.Я., до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_8 , і власноручно підписаний нею у присутності секретаря о 12-10 годині. Особу її встановлено, дієздатність перевірено. Заповіт посвідчено 12.07.2005 секретарем Марцінків В.Я., зареєстровано в реєстрі за № 37.

Позивач заперечує ту обставину, що підпис заповідача у заповіті виконано особисто спадкодавцем ОСОБА_8 .

За клопотанням позивача у справі було призначено почеркознавчу експертизу від 03.10.2016 року на вирішення якої просить поставлено наступні питання: чи підпис на заповіті від 12.07. 2005 року, посвідчений Марцінків В.Я. секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 37 від імені ОСОБА_8 виконано ОСОБА_8 чи іншою особою.

Згідно висновку експерта № 04 від 17.08.2017 року підписи від імені ОСОБА_8 , що розташовані після слова «Підпис» на примірнику Заповіту від імені ОСОБА_8 від 12.07.2005 та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» під №37 в Журналі для реєстрації нотаріальних дій Пикуловичівської сільської ради та її виконавчий комітет, с. Пикуловичі, Пустомитівського району Львівської області за 2004-2011 роки та підписи від імені ОСОБА_8 , що розташовані в графі «Подпись владельца Трудовой книжки» в Трудовій книжці на ім`я ОСОБА_8 , що була заповнена 22.12.1975 та в графі «Особистий підпис матері» в Особистій книжці матері на одержання державної допомоги серія Б №742555, що була видана 19.08.1968 виконані різними особами.

Суд зауважує, що висновок експерта є категоричним, а доводи позивача підтверджуються цим доказом.

Проте, відповідач оспорив допустимість висновку експерта як доказу.

Перевіривши доводи відповідача з цього приводу, суд дійшов наступного висновку.

Щодо порушень прав відповідача при призначенні експертизи, суд констатує, що адвокатом відповідача була подання заява про слухання справи в частині призначення почеркознавчої експертизи без їхньої участі, проти призначення експертизи не заперечують. Проте, сторона відповідача не скористалася процесуальними правами при призначенні експертизи, про порушення яких заявляє. Ухвалу суду про призначення експертизи з цього приводу сторона відповідачі не оскаржували. Ці доводи суд відхиляє.

Для порівняльного аналізу експерт Львівського НДІСЕ під час проведення почеркознавчої експертизи мав в своєму розпорядженні досліджувані зразки підпису та почерку, особиста книжка матері 1968 року, трудова книжка 1975 року, заповіт 2005-2006 р., та журнал для реєстрації нотаріальних дій Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 2005-2010 роки.

Щодо доводів відповідача в частині кількості зразків підпису, суд зауважує, що відповідно до положень пункту 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, 08.10.1998 №53/5, у разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд, тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису. Згідно п.1.13 Науково-методичних рекомендацій достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації. Критерієм достатності обсягу порівняльного матеріалу вважається надання такої його кількості, за якою можливо виявити індивідуальність, варіаційність та стійкість ознак в досліджуваному об`єкті і зразках почерку (підпису) певного виконавця. Експертом ОСОБА_20 проводилося дослідження по наданих їй вільних зразках підпису. Тому ці доводи відповідача суд відхиляє.

Таким чином, суд приймає висновок експерта як належний та допустимий доказ.

Очевидно, що сторона відповідача не погоджується із результатами експертизи, оскільки не зацікавлена у підтвердженні доводів позивача.

Частинами 1, 3 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_8 рукописний текст в оспорюваному заповіті власноручно не заповняла, порядок посвідчення заповіту, визначений законом, зокрема ч. 2 ст. 1248 ЦК України, не додержано, а тому вказаний заповіт є недійсним.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263,265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Пустомитівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Віблий Любомир Зеновійович, Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області,

про предмет позову з урахуванням уточнених позовних вимог):

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

визнати недійсним заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_9 25.06. 2010 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1 / 2 частину будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за заповітом, посвідченим 12.07. 2005 року секретарем Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області,

- відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, - задоволити повністю.

Визнати недійсним заповіт, посвідчений 12.07.2005 року Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району, зареєстрований в реєстрі за № 36 від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.11.2022 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , с. Пикуловичі, Львівський район Львівська область; ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_5 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_6 ; ОСОБА_7 , АДРЕСА_7 ; Пустомитівська державна нотаріальна контора, м. Пустомити, вул. Грушевського, 24; приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Віблий Любомир Зеновійович, Львівська область, Львівський район, с. Солонка, вул. Стуса, 1; Пикуловичівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, с. Пикуловичі, Пустомитівський район Львівська область.

СуддяЄ. О. Данилів