Справа № 184/1590/22
Номер провадження 2/184/420/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визначення права власності на спадкове майно,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, визначення права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_4 . Після смерті матері відкрилася спадщина на 1/3 частки трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 , яку вона фактично прийняла, оскільки постійно з проживала разом з матір`ю з червня 2014 року до дня її смерті. Організацією поховання також займалася позивач. Хоча зареєстроване місце проживання позивача є АДРЕСА_2 , починаючи з червня 2014 року вона з матір`ю проживали у квартирі по АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували, на які потреби спрямовувати спільні доходи, які продукти харчування закуповувати, який сезонний одяг потребує змін, які витрати по комунальним послугам вони несуть щомісяця, за рахунок спільних коштів оплачували лікування вітчима та її в період хвороб, спільно вирішували всі інші побутові потреби, тобто фактично проживали однією сім`єю. Вважаючи, що нею спадщина фактично прийнята, позивач не подала своєчасно заяву про прийняття спадщини. Тому, коли 19 вересня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Кулика О.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, Постановою від 19 вересня 2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва.

Позивач та її представник в судовому засіданні просили задовольнити позовні вимоги позивача з вимог викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував та вказав, що він вважає, що 1/3 позивач прийняла спадщину, яка відкрилася після померлої матері.

Вислухавши доводи представника позивача, показання свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 позивач змінила прізвище зі « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 .

Таким чином, спадкове майно складається з 1/3 частки трикімнатної квартири, розташованої на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 37,5 кв. Опис об`єкта нерухомого майна: коридор 1= 8,7 к.в.м, вбиральня 2= 1,2 кв.м., ванна кімната 3=2,7 кв.м, житлова кімната 4=7,4 кв.м., вбудована шафа 5=0,8 кв.м., житлова кімната 6=12,1 кв.м., житлова кімната 7=18,0 кв.м., кухня 8= 7,8 кв.м., балкон 9 = 0,9 кв.м., лоджія 1,3 кв.,м, висота приміщень 2,5 м., матеріал зовнішніх стін-з/б блоки, матеріал перекрить з/б блоки. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21.

Право власності на квартиру зареєстроване Реєстраційною службою Орджонікідзевського міського управління юстиції на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_3 , виданого 23.06.2014 відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 27212857 від 24.09.2014.

Власність спільна часткова, розміри часток: ОСОБА_4 1/3; ОСОБА_1 1/3; ОСОБА_2 1/3.

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Кулика О.П. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері.

Однак, Постановою від 19 вересня 2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки позивачем пропущено строк прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Так, позивач вказує на те, що вона проживала однією сім`єю разом зі своєю матір`ю з червня 2014 року по день смерті ОСОБА_4 .

Крім того, наведене підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 вказала, що вона підтверджує факт проживання ОСОБА_1 зі ОСОБА_4 з 2014 року по день смерті ОСОБА_4 . Вказує на те, що вони разом проживали за адресою АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, піклувалися один про одного.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_1 дійсно проживала разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 з 2014 року по день смерті ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців першої черги, які могли би претендувати на спадщину - немає.

Про відмову від спадщини позивач не заявляла.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ч.5 пункту 9 Листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., не допускається вирішення справи в порядку окремого провадження, якщо заява містить вимогу про визнання права, зокрема права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведене, беручи до уваги спільне проживання позивача з матір`ю на час смерті, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Покров в особі Покровської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визначення права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з червня 2014 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку трикімнатної квартири, розташованої на 1 поверсі 5-ти поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 60,9 кв.м., житловою площею 37,5 кв. Опис об`єкта нерухомого майна: коридор 1= 8,7 к.в.м, вбиральня 2= 1,2 кв.м., ванна кімната 3=2,7 кв.м., житлова кімната 4=7,4 кв.м., вбудована шафа 5=0,8 кв.м., житлова кімната 6=12,1 кв.м., житлова кімната 7=18,0 кв.м., кухня 8= 7,8 кв.м., балкон9 = 0,9 кв.м., лоджія 1,3 кв.,м, висота приміщень 2,5 м., матеріал зовнішніх стін-з/б блоки, матеріал перекрить з/б блоки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21, в порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.12.2022р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль