Справа № 276/1721/22
Провадження по справі №2/276/411/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису, вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенком Є.М. і зареєстрованого в реєстрі за №115303 таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з відповідача понесених судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 1488,6 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в серпні 2022 року з додатка електронного сервісу «Дія» позивачу стало відомо, що 18.08.2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка А.М. було відкрито виконавче провадження №69675432 щодо стягнення з неї заборгованості в сумі 11623,05 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС». Підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №115303, вчинений 08.06.2021 року. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з порушенням вимог законодавства, так як закінчилися строки давності стягнення заборгованості, нотаріусом не вжито встановлених законодаством процедур щодо перевірки безспірності суми заборгованості, виконавчий напис вчинений на документі, який не відноситься до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений.

Ухвалою ВолодарськоВолинського районного суду Житомирської області від 17.10.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до суду направив заяву про визнання позову, в якій зазначив, що позов визнає у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, представник ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому зазначає, що покладення судових витрат на відповідача в розмірі, заявленому позивачем, є неправильним і несправедливим, оскільки заявлені позивачем витрати, на його думку, є неспівмірними із складністю цієї справи, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів, крім того, позивач не звертався до відповідача із пропозицією мирного врегулювання спору, а відповідач в свою чергу визнав позов, вважає достатнім відшкодування відповідачем витрат в розмірі 1000 гривень.

Від третіх осіб, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євген Михайлович та приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович пояснень щодо позову або відзиву чи будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило, що підтверджується матеріалами справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 08.06.2021 року було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15.10.2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору факторингу №408/К від 27.04.2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №002-05031-090113 від 09.01.2013 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , зокрема: 6709,41 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3038,64 грн. заборгованість за відсотками та комісією, 1825,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями, 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11623,05 грн. за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №115303.

На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. 18.08.2022 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69675432.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Постановою КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно із підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу визнання виконавчого напису, вчиненого 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №115303, таким, що не підлягає до виконання.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11.04.2019 року у справі № 746/45737/17.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала від боржника вимоги про усунення порушення (письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису), що відповідачем не спростовано, суд доходить висновку, що стягувачем не дотримано підготовчий етап, який включає повідомлення боржника, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року та Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/10374/17 від 21.09.2021 року, яка зазначила, що вчинення виконавчого напису на підставі нотаріально не посвідченого кредитного договору є порушенням статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, а отже самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису, таким що не підлягає виконанню.

Доказів того, що укладений між сторонами кредитний договір №002-05031-090113 від 09.01.2013 року було нотаріально посвідчено суду не надано.

Крім того, фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем і існує тільки в складених ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» документах, які позивачем не визнані та з ним не узгоджені.

Отже, суд приходить висновку, що нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості та вчинив виконавчий напис.

Для обґрунтування правомірності своїх дій відповідач ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" повинно було надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису.

В порушення зазначених процесуальних норм права відповідачем ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" не спростовано доводи позивача, що заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Крім того, представником відповідача ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" визнано позов у повному обсязі, про що подано відповідну заяву.

За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене та те, що ані відповідачами, ані третьою особою не було доведено правомірності вчинення оспорюваного виконавчого напису №115303 від 08.06.2021 року, факт безспірності заборгованості не знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем ТОВ "ФК "Еліт Фінанс", суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з доведеністю порушення процедури вчинення нотаріусом виконавчого напису, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу суд доходить висновку про їх задоволення виходячи з наступного.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Встановлено, що 07.10.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Файдюком С.М. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги адвоката.

У пункті 3.1. вказаного Договору сторони погодили, що розмір плати за надану правову допомогу визначається по фактичному об`єму наданих послуг згідно погоджених сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, з розрахунку 300,00 грн. за 1 годину робочого часу адвоката.

Згідно акта виконаних робіт від 14.10.2022 року вбачається, що загальний затрачений робочий час адвоката 5 годин, розмір винагороди адвоката, що сплачується клієнтом на умовах Договору, становить 1500,00 гривень. На підтвердження оплати послуг адвоката надано дублікат чека Приватбанку від 13.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_1 перерахувала ОСОБА_2 1500,00 гривень за послуги згідно договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року.

Суд, з огляду на умови договору про надання правової (правничої) допомоги, враховуючи складання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в цій справі витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи та співмірними зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Доводи представника відповідача про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позовних вимог, складністю справи, завищений розмір витрат на правову допомогу суд не приймає, оскільки розмір витрат на правничу допомогу у цій справі є співрозмірним з ціною позову та об`єктивно визначений, відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» позову до початку розгляду справи по суті та те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову в сумі 744,3 грн (992,40 грн х 50% + 496, 2 грн х 50%).

Також з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються із залишку суми сплаченого позивачем при поданні позову та заяви про забезпечення позову судового збору в розмірі 744,3 грн.

Керуючись ст. ст.2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 131, 133, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №115303 від 08.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 11623 грн. 05 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривень 30 копійок.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) 50% сплаченого нею судового збору за подання позовної заяви в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок, сплаченого згідно з квитанцією 9284-2370-4302-4424 від 13.10.2022 року та 50% сплаченого нею судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 248 (двісті сорок вісім) гривень 10 (двадцять) копійок, сплаченого згідно з квитанцією 9284-2370-1919-4093 від 13.10.2022 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , місцезнаходження: пл. Солом`янська, буд. 2, м. Київ.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ.

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, місцезнаходження: бульвар Новий, 5, офіс 2.8 м. Житомир.

Суддя: Д. О. Бобер