ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1469/22 Справа № 186/790/21 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК", третя особа - фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТТВК", третя особа - фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 25 березня 2021 року між ним та турагентом: фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір про туристичне обслуговування.

Відповідно до договору, турагент ФОП ОСОБА_2 діє від імені та за дорученням туроператора: ТОВ «ТТВК» на підставі агентського договору № 73 від 01.01.2019 року.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що Туроператор ТОВ «ТТВК» зобов`язується відповідно до бронювання Турагента ФОП ОСОБА_2 , здійсненого за замовленням туриста надати комплекс туристичних послуг, надати інформаційно-консультативні послуги, а турист зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. договір за своїм змістом є змішаним у відповідності зі ст.628 ЦК України і містить у собі зобов`язання договору на надання послуг і договору доручення; турагент/туроператор виступає як посередник між туристом, з одного боку, і транспортними, страховими компаніями, готелями й іншими підприємствами, установами (наприклад посольствами), які забезпечують туристичні послуги, з іншого боку.

Відповідно до договору, він придбав комплекс туристичних послугу ФОП ОСОБА_2 для себе та своєї сім`ї, (цивільної дружини - ОСОБА_3 та її неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ), а саме: туристичну подорож до Єгипту у період з 30 березня 2021 року по 06 квітня 2021 року.

До комплексу туристичних послуг входило: авіапереліт, груповий трансфер, проживання у готелі, страхування.

В рахунок виконання договору, ним турагенту ФОП ОСОБА_2 25.03.2021 року було передано 22 880,00 грн. для оплати туру та отримано квитанцію.

Після оплати туристичних послуг, йому було видано турагентом ФОП ОСОБА_2 , оформлені ТОВ «ТТВК»: ваучери на трансфер та поселення у готель, страхові свідоцтва, квитки у напрямку Дніпро - Хургада - Дніпро.

Маючи при собі повний пакет документів необхідний для здійснення подорожі, він 30 березня 2021 року разом зі своєю цивільною дружиною та її неповнолітнім сином, прибув до аеропорту Дніпра для проходження реєстрації з метою вильоту до місця відпочинку. Однак, неповнолітньому сину його цивільної дружини ОСОБА_3 було відмовлено у реєстрації та перельоті, у зв`язку з тим, що під час здійснення прикордонного контролю не було пред`явлено оригіналу витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, згідно з ч.1 ст.135 СК України.

Таким чином, позивач та члени його сім`ї, в інтересах яких укладався договір на туристичне обслуговування, не змогли скористатись туристичною послугою, за яку були сплачені грошові кошти.

Відпочинок був зіпсований з вини турагента ФОП ОСОБА_2 та туроператора ТОВ «ТТВК».

При укладанні договору на туристичне обслуговування надав турагенту ФОП ОСОБА_2 а вона, в свою чергу, туроператору ТОВ «ТТВК», яке безпосередньо здійснювало оформлення квитків на авіарейси, бронювання місць в готелі, паспорти для виїзду за кордон та інші документи, однак жодним чином вони не довели до його відома про неможливість вильоту за кордон у разі непред`явлення оригіналу витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першою ст.135 СК України на неповнолітнього ОСОБА_4 (згідно пам`ятки туриста дана інформація відсутня).

Після чого, він звернувся до турагента, у якого була придбана туристична послуга та туроператора з вимогою відшкодувати понесені збитки.

На вимогу ОСОБА_1 від 13.04.2021 року до турагента та туроператора про повернення коштів, яка містить вичерпну інформацію щодо суми та його платіжних банківських реквізитів, на які треба повернути кошти, від ТОВ «ТТВК» відповіді не надходило.

Згідно відповіді від 22.04.2021 року ФОП ОСОБА_2 повідомила йому про відмову повернути сплачені ним кошти.

Таким чином, відповідачем "ТТВК" через ФОП ОСОБА_2 не було надано позивачу достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування, внаслідок чого позивачу були заподіяні збитки на суму 22800 грн., які були сплачені ним як вартість туристичних послуг.

Також зазначає, що відповідно до ч.5 ст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі ненадання виконавцем послуги, він сплачує споживачу неустойку у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення.

Розмір неустойки на день звернення з позовною заявою до суду становить 44460 грн. гривень, оскільки період прострочення на час здійснення розрахунку становить 65 днів (період з 30 березня 2021 року по 03 червня 2021 року), 3% від 22800 гривень становить 684 гривні за кожен день прострочення з розрахунку: 22 800 х 3% = 684 грн; 684 грн. х 65 днів = 44 460 грн.

Крім того внаслідок невиконання умов договору, неправомірні дії відповідача призвели до втрати відпочинку за кордоном у заплановані позивачем та членами його родини час та країні, розчарування від того, що його законні очікування невиправдані та, як наслідок, завдання душевних страждань.

Тому позивач, вважає, що незаконними діями відповідача йому було нанесено моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 22800,00 грн., пеню за невиконання зобов`язання в розмірі 44460,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК», третя особа - фізична особа підприємець ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 березня 2021 року між ОСОБА_1 та турагентом ТОВ «ТТВК», фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір на туристичне обслуговування, згідно якого Туроператор (ТОВ "ТТВК") зобов`язується відповідно до бронювання Турагента (ФОП ОСОБА_2 ), здійсненого на замовлення Туриста ( ОСОБА_1 ), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язується на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх.

Туристична подорож мала здійснюватися у складі трьох осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 30 березня 2021 року по 06 квітня 2021 року до Єгипту у м.Хургада, за що турагенту ФОП ОСОБА_2 було сплачено ОСОБА_1 25 березня 2021 року 22800,00 грн.

Договір про туристичне обслуговування підписано позивачем ОСОБА_1 . Позивач не оспорював вказаний договір і визнає його.

Туристи ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували, на час укладення договору, в зареєстрованому шлюбі між собою, ОСОБА_6 є сином ОСОБА_3 та його народження зареєстровано в порядку положень ст.135 СК України.

30 березня 2021 року начальником 3 групи ІПК віпс (тип А) впс «Дніпро», лейтенантом ОСОБА_7 було прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, який не досяг 16-річного віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав державний кордон у супроводі матері ОСОБА_3 , так як під час здійснення прикордонного контролю не було пред`явлено оригінал витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України.

Вказане рішення про відмову у перетинанні державного кордону позивачем не оскаржувалось.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та безпідставності, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

Відповідно до ч.15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про туризм» будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування.

Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості про: місце надання туристичних послуг, програму туристичного обслуговування; характеристику транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорію; характеристику готелів та інших об`єктів, призначених для надання послуг з тимчасового розміщення, у тому числі місце їх розташування, категорію, строки і порядок оплати готельного обслуговування; види і способи забезпечення харчування під час туристичної подорожі; мінімальну кількість туристів у групі, а також інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи, не пізніше ніж за три дні до початку туристичної подорожі; ціну туристичних послуг.

Туроператор (турагент) зобов`язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

До укладення договору на туристичне обслуговування споживачеві туристичного продукту надається інформація про: основні вимоги до оформлення в`їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в`їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення; медичні застереження стосовно здійснення туристичної подорожі, зокрема протипоказання через певні захворювання, особливості фізичного стану (фізичні недоліки) і вік туристів, а також умови безпеки туристів у країні (місці) тимчасового перебування; туроператора (турагента), його місцезнаходження, поштові реквізити, контактний телефон, наявність ліцензії на провадження туристичної діяльності та інші відомості відповідно до законодавства про захист прав споживачів; керівника групи та засоби зв`язку з ним у разі здійснення туристичної подорожі за кордон чи перебування за кордоном неповнолітньої та/або малолітньої особи з метою встановлення законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи прямого зв`язку з нею; час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу; види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів; стан навколишнього природного середовища, санітарного та епідеміологічного благополуччя; назву, адресу та контактний телефон представництв туроператора або організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці) тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної подорожі; порядок забезпечення туроператором обов`язкового та/або добровільного страхування туристів, розмір, порядок і умови виплати страхового відшкодування, а також можливість та умови добровільного страхування витрат, пов`язаних з розірванням договору на туристичне обслуговування за ініціативою туриста, страхування майна; розмір фінансового забезпечення туроператора (турагента) на випадок його неплатоспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення.

Відповідно до ч.7 ст.20 Закону України «Про туризм» кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; домовленості сторін.

Відповідно до ч.13 ст.20 Закону України «Про туризм» права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Встановлено, що згідно примітки до договору, яка підписана ОСОБА_1 від свого імені та від імені осіб, які з ним подорожують, заявив: інформацію по організації туристичної подорожі, своїх правах, зобов`язаннях, правилах безпеки та умовах страхування, порядку відшкодування завданих збитків та оплати фактично понесених витрат, умовах відмови від послуг, правилах перетину державного кордону, а також об`єктивну інформацію про країну перебування, звичаї місцевого населення, інформацію стосовно санітарно-епідеміологічних умов країн тимчасового перебування, поведінку у громадських місцях та місцях, пов`язаних з проведенням релігійних обрядів, інформацію згідно ст.ст.19-1 та 20 Закону України «Про туризм» отримав. З умовами договору на туристичне обслуговування, в тому числі програмою туру, пам`яткою туриста ознайомлені та згодні. А також його повідомлено, що він може здійснити страхування витрат, пов`язаних з анулюванням договору.

Згідно положень п.3.4.3.Договору Турист зобов`язується своєчасно надати Туроператору через Турагента всі необхідні для бронювання туристичного продукту відомості та документи Туриста та осіб що з ним подорожуватимуть, необхідні для оформлення поїздки. Мати оформлені належним чином документи для виїзду/в`їзду з/до країни подорожування, документи необхідні для перетину кордонів дітьми до 18 років.

Відповідно до п.3.4.7. Турист зобов`язується компенсувати в документально підтвердженому розмірі збитки, заподіяні Туроператору неправомірними діями туристів внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору в тому числі у зв`язку з неналежним оформленням документів для перетину державного кордону України.

Туроператор не несе відповідальності і не відшкодовує витрати Туриста за оплачені послуги, якими Турист не скористався у період обслуговування з причин, що не залежали від туроператора

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що туроператор не несе відповідальності при порушенні туристом вимог митної служби, при порушенні правил перетинання державного кордону і країни перебування туриста, у випадку невиїзду туриста внаслідок неправильного оформлення закордонних паспортів туристів (прострочений термін дії, дитина не вписана або не вклеєна фотографія), а також у разі відсутності необхідних нотаріальних дозволів та інших документів, що викликають неприбуття туриста на місце.

Враховуючи те, що позивачем суду не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме, щодо неналежного виконання відповідачами умов укладеного між сторонами договору на туристичне обслуговування, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення його позову та стягнення з відповідачів завданих неналежним виконанням умов договору збитків та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суду лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням норм матеріального права.

Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: