Ухвала

16 листопада 2022 року

місто Київ

справа № 695/2077/21

провадження № 61-10040ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» про стягнення заборгованості за орендною платою, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у липні 2021 року звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» (далі - СТОВ «Нива»), у якому просив:

- стягнути із СТОВ «Нива» на його користь заборгованість за орендною платою за користування земельною ділянкою за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі 125 068, 28 грн;

- розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 3, 0605 га, кадастровий номер :07:004:0542, розташованої на території Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, який укладено 10 червня 2017 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Нива»;

- зобов`язати СТОВ «Нива» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 3, 0605 га, кадастровий номер :07:004:0542.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 31 травня 2022 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області частково задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд стягнув із СТОВ «Нива» на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою за користування земельною ділянкою, площею 3, 0605 га, кадастровий номер :07:004:0542, розташованою на території Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за 2018, 2019, 2020 роки у розмірі 125 068, 28 грн.

Розірвав договір оренди земельної ділянки, площею 3, 0605 га, кадастровий номер :07:004:0542, що розташована на території Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, укладений 10 червня 2017 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Нива».

В іншій частині вимог позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 31 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу СТОВ «Нива», рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року скасував, постановив нове рішення.

Суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 ; здійснив розподіл судових витрат.

І. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Дикий О. І. 07 жовтня 2022 року з використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, залишити в силі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 травня 2022 року.

Ухвалою від 25 жовтня 2022 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

ОСОБА_1 07 листопада 2022 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додав обґрунтоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року з доказами на підтвердження наявності поважних причин їх пропуску.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, наполягаючи на тому, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2011 року у справі № 635/4233/19, у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 948/393/20, щодо порядку визначення або зміни розміру (ставки) орендної плати за користування земельною ділянкою;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 409/647/17, щодо застосування правил статті 629 ЦК України про обов`язковість договору;

- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17, у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17, від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 31 липня 2020 року у справі № 479/1073/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 313/780/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 923/1001/19, від 23 березня 2021 року у справі № 922/2754/19, від 17 червня 2021 року у справі № 485/784/20, від 10 листопада 2021 року у справі № 175/642/19, від 27 січня 2022 року у справі № 143/923/19, про дострокове розірвання договорів оренди у зв`язку з істотним порушенням їх умов, систематичною несплатою орендної плати, а також повернення земельних ділянок;

- (4) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 369/4241/17, відповідно до яких, якщо не доведено інше, стороною, яка розробила і (або) запропонувала спірну умову договору, є: у договорі, укладеному між особою, що здійснює підприємницьку діяльність, і фізичною особою (у тому числі споживачем), - та сторона, що здійснює підприємницьку діяльність; у випадку незрозумілості змісту волі сторін суд має вибрати той варіант, що відповідає інтересам покупця;

- (5) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 447/559/18, щодо порядку застосування правил статті 213 ЦК України;

- (6) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, щодо порядку застосування статті 205 ЦК України;

- (7) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 396/1857/16, щодо заборони суперечливої поведінки;

- (8) суд апеляційної інстанції встановив обставини справи, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що підтверджує виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року.

Заявник зазначає, що постанову Черкаський апеляційний суд ухвалив 31 серпня 2022 року, повний текст склав 05 вересня 2022 року, копію оскаржуваного рішення заявнику суд не направляв, а із повним текстом ОСОБА_1 ознайомився на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень. На підтвердження цього факту надав довідку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2022 року вих. № 695/2077/21/26096/2022.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження дають підстави для висновків, що строк, протягом якого заявник має право на касаційне оскарження зазначених рішень, пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області цивільну справу № 695/2077/21за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» про стягнення заборгованості за орендною платою, розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак