Єдиний унікальний номер: 448/1349/21
Провадження № 2/448/88/22
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

15.04.2022 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 27 січня 2011р. між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований Поповицькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №01.

Зазначає, що за час спільного подружнього життя у них (сторін) народилася дитина: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра проживає разом із нею (позивачкою) та перебуває на її утриманні.

Покликається на те, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_4 , зокрема, часто йде із дому і не появляється по декілька місяців, а зароблені кошти приховує від неї (позивачки). Зазначає, що між ними не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання дочки.

Стверджує, що відповідач працює на будовах у приватних осіб, де отримує високий заробіток, інших осіб на утриманні не має, а тому взмозі утримувати дочку, однак заробітки повністю витрачає на власні потреби.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 3000 грн., але не менше мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, покликаючись на наступні обставини: 1) що дійсно перебував у шлюбі із відповідачкою, який розірвано згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 18.02.2022р.; 2) позивачка разом із їхньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 ; 3) він, відповідач , проживає в АДРЕСА_2 разом із цивільною дружиною ОСОБА_4 ; 4) що сума аліментів заявлена позивачкою ОСОБА_1 є занадто високою і нічим не обґрунтованою, він не має змоги сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачкою, так як на даний час не працевлаштований і постійного заробітку не має; 5) він, відповідач, заробляючи кошти, регулярно передавав такі на утримання дочки, а також купляв їй одяг та передавав продукти харчування; 6) він, відповідач, має скрутне матеріальне становище, оскільки ніде офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим шукає будь-який підробіток, якого не вистачає для забезпечення власних потреб; 7) що, позивачка не надала жодного доказу про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000грн., така вимога останньої ґрунтується лише на припущеннях; 8) у нього, відповідача, відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно на праві власності чи користування; 9) спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Зазначив, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та поширенням захворюваності COVID-19, просить суд розглянути справу у його відсутності.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 19.11.2021р. відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак представник позивачки - ОСОБА_2 (довіреність фізичної особи від 03.02.2022року) в судовому засіданні зазначив, що сторона позивача зменшує позовні вимоги, зокрема просять стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі по 2500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог також просив суд звернути у вагу і на те, що позивачка є інвалідом ІІІ групи, а відповідач є фізично здоровим, має можливість працевлаштуватися, інших дітей на утриманні не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, а надіслав на адресу суду письмову заяву, у якій зазначив, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та поширенням захворюваності COVID-19, просить суд розглянути справу у його відсутності. Вказав, що просить суд позов ОСОБА_1 задовольнити частково і стягувати з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони з 27 січня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 18.02.2022 року, - розірвано.

Від подружнього життя в сторін народилася дитина: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивачкою по справі та перебуває на її утриманні.

Позивачка ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з дитинства та отримує пенсію.

Відповідач ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід; має іншу сім`ю, зокрема перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_4 , проживає в АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 добровільно не надає кошти на утримання дитини, не піклується про її матеріальне забезпечення, - останнім не підтверджено, не подано належних і допустимих доказів надсилання ним грошових коштів на утримання дочки ОСОБА_4 , а також одягу та продуктів харчування.

Сторони не дійшли добровільної згоди щодо розміру аліментів, які має сплачувати відповідач як батько на утримання дочки.

Вказані обставини підтверджуються такими доказами по справі, зокрема: копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 27.01.2011р.; копією свідоцтва про народження дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копією паспорта позивачки; довідкою виданою виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Яворівського району Львівської області від 20.10.2021р. про склад сім`ї позивачки; копією паспорта відповідача ОСОБА_3 ; іншими матеріалами справи.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022р. по 30.06.2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 2100 грн., з 01.07.2022р. - 2201 грн., а з 01.12.2022р. - 2272 грн. Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно становить: з 01.01.2022р. - 2618 грн., з 01.07.2022р. - 2744 грн., а з 01.12.2022р. - 2833 грн.

Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом враховано матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальний стан дитини - дочки ОСОБА_4 , ті обставини, що дитина сторін проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 , остання є інвалідом ІІІ групи з дитинства, несе витрати по утриманню дитини, забезпечує її лікуванням в разі потреби, займається її вихованням, що потребує не тільки матеріальних витрат, а й значних моральних зусиль, а відповідач ОСОБА_3 ухиляється від утримання дитини, а також те, що відповідач є фізично здоровим, працездатним, матеріальне становище платника аліментів (відповідача) - офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід, на утриманні жодних інших дітей чи утриманців немає. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що буде забезпечувати її нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, а також рівність обов`язку матері та батька по утриманню дітей.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на утримання дитини саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (однієї тисячі вісімсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів (зменшення або збільшення), зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволені частково (на 72%), то на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 653,76 грн. (908 грн.*72%).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 (однієї тисячі вісімсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2021р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 76 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20.04.2022р.

Відомості про учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; уродженка с.Плешевичі Мостиського району Львівської області, жителька та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; уродженець с.Гориславичі Мостиського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В. Кічак