ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/81/20 Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/287/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

Ретюка О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року (ухвалене суддею Ромазаном В.В., повний текст якого складено 10 грудня 2021 року) у цивільній справі №607/81/20 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Міське бюро технічної інвентаризації, Тернопільської міської ради, відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), державне підприємство Сетам, Товариство з обмеженою відповідальністю Коменерго Тернопіль 3, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання торгів недійсними, припинення речових прав,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», Тернопільської міської ради, відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), державного підприємства «Сетам», ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування розпорядження про приватизацію, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання торгів недійсними, припинення речових прав.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він із колишньою дружиною ОСОБА_1 та двома синами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 21 травня 2018 року органом приватизації було прийнято розпорядження про приватизацію зазначеної квартири, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на житло серії НОМЕР_1 , яке встановлює, що дана квартира належить на праві спільної часткової власності йому та відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у рівних частках. В подальшому державним реєстратором було зареєстроване право спільної часткової власності на вказаний об`єкт нерухомості. У грудні 2019 року йому від державного виконавця стало відомо, що зазначена квартира приватизована та він має частку у даному майні на яку було накладено арешт. В подальшому, описане майно державним виконавцем було реалізовано на електронних торгах, результати яких оформлені протоколом про проведення електронних торгів №454113, переможцем у яких визнано відповідачку ОСОБА_1 .

Зазначив, що йому не було відомо про приватизацію спірної квартири, підпис на заяві від 14.03.2018 року про передачу її у приватну власність йому не належить та є підробленим. Із заявами про приватизацію житла він не звертався. Також зазначив, що підпис у заяві про приватизацію квартири від його імені засвідчений службовою особою ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3», яка на його думку вчинила службове підроблення за що має нести кримінальну відповідальність, оскільки він даної заяви не підписував та при її посвідченні посадовою особою присутній не був. Вважає, що приватизація спірної квартири, у якій він постійно проживає відбулась без його згоди, тобто з порушенням вимог статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Таким чином, враховуючи наведене, з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог від 10.09.2021 року позивач просив визнати незаконним та скасувати розпорядження №47542 від 21 травня 2018 року, видане міським бюро технічної інвентаризації; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане міським бюро технічної інвентаризації 21.05.2018 року, яке посвідчує, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у рівних частках; визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ј частини трикімнатної квартири, загальною площею 81 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , результати яких оформлені протоколом №454113 проведення електронних торгів від 17 грудня 2019 року, а також актом проведення електронних торгів від 26.12.2019 року; припинити речові права ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано недійсним розпорядження органу приватизації за №47542 від 21 травня 2018, видане міським бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради, а також свідоцтво про право власності на житло, видане 21 травня 2018 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації про право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна ј частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлено протоколом №454113 проведення електронних торгів від 17 грудня 2019 року, реєстраційний номер лота 392289.

Припинено речове право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначила, що згідно мирової угоди затвердженої ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року у справі №607/14899/18 за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя позивач зобов`язувався сплатити їй 244000,00 грн.. Оскільки позивач цього не зробив, тому для примусового виконання ухвали суду відділ державної виконавчої служби описав та реалізував майно боржника, а саме 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 . ДП Сетам реалізувало 1/4 частини квартири за 230525,00грн. Вважає що відповідно до ч.2 ст. 388 ЦК України вона є добросовісним набувачем майна, а тому не може бути позбавлена права власності на нього. Посилаючись на те, що 1/4 частина квартири не може бути витребувана від неї, а кошти від реалізації вказаного майна пішли на погашення боргу позивача та 1/4 частина становить близько 21 кв.м., то позивач втратив лише право на приватизацію , оскільки його житловий чек було використано для приватизації зазначеної частини квартири. Станом на дату звернення з позовом в суд позивач вже не мав права на приватизацію враховуючи те що його частка перейшла законному набувачеві. Позивач не звертався до правоохоронних органів із заявою про притягнення винних осіб до відповідальності за підроблення його підпису. Висновок призначеної судом експертизи від 30.06.2021 року підлягає сумніву, оскільки зразки підпису та почерку позивач надавав в суді неодноразово. Той факт, що клопотання про проведення експертизи поверталося до суду неодноразово на її думку може свідчити про зацікавленість в проведенні експертизи відповідним експертом.

Порушення норм процесуального права вбачає у тому, що суд прийняв одночасну зміну предмета та підстав позову викладену позивачем у заяві про зміну і уточнення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін посилаючись на те, що воно є законним та обґрунтованим. Зазначив, що він не знав про приватизацію квартири та набуття у власність її частини, його підпис на заяві від 14 березня 2018 року про передачу квартири у приватну власність підроблений, що підтверджено почеркознавчою експертизою. Посилаючись на те, що приватизація квартири у якій він постійно проживає відбулась з порушенням вимог статті 8 ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду за відсутності його письмової згоди, то розпорядження органу приватизації №47542 від 21 травня 2018 року підлягає скасуванню, а видане на підставі нього свідоцтво про право власності на житло - визнанню недійсним. Вважає, що відсутність заяви у правоохоронні органи про притягнення винних осіб до відповідальності через підроблення підпису не впливає на вирішення справи. Позивач не наводить жодних аргументів щодо невірності висновку експерта. Доводи апелянта щодо неодноразового надання зразків його вільного почерку експерту не доводять невірності висновку та зацікавленості експерта. Відсутні підстави вважати, що позивач змінював предмет та підстави позову, оскільки він не змінював способу захисту та не зазначав нових обставин, якими обґрунтовував позовні вимоги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повторно подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з оголошенням воєнного стану. Враховуючи те, що на території Тернопільської області та західної України військові дії не проводяться, громадський транспорт здійснює перевезення громадян та апелянт завчасно була повідомлена про розгляд справи, свої доводи виклала в апеляційній скарзі колегія суддів вважає що її неявка не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав, зіслався на обставини викладені у відзиві та додатково пояснив, що він пропонував колишній дружині варіанти виконання мирової угоди, в тому числі перереєстрації автомобіля на сина, однак вона відмовлялась, а в подальшому йому стало відомо про приватизацію квартири та відчуження його частки в рахунок погашення боргу по мировій угоді з чим він категорично не погоджується.

Інші учасники процесу будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно заяви від 14 березня 2018 року ОСОБА_2 , адресованій керівнику органу приватизації, заявник просив оформити передачу в приватну власність квартиру, що займає разом із членами сім`ї на умовах найму згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». При оформленні квартири заявник просив передбачити розподіл долі власної між членами її сім`ї порівну. Також у поданій заяві зазначав, що уповноваженим власником визначено ОСОБА_1 . У наведеній спірній заяві наявні підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які засвідчено керівником підприємства по обслуговуванню житла ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3» ОСОБА_5 .

Згідно розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (далі ТОВ МБТІ) від 21 травня 2018 року №47542, від наймача ОСОБА_2 надійшла заява про приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками розгляду якої прохання наймача ОСОБА_2 було задоволено та передано вказану квартиру у спільну часткову власність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 2018 року виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 у розмірі ј частки та членам її сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у розмірі ј частки, кожному. Зазначену квартиру приватизовано згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.12.2019 року №194433653, квартира АДРЕСА_2 (номер об`єкта нерухомого майна 101) належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розмірі ј частки кожному.

Згідно довідки, виданої ТзОВ «Коменерго Тернопіль 3» № 370 від 03.03.2018 року, у квартирі АДРЕСА_2 мешкають та мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ..

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2018 року у цивільній справі №607/14899/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя затверджено мирову угоду відповідно до якої в порядку грошової компенсації різниці вартості часток виділеного майна, ОСОБА_2 зобов`язується до 03.07.2019 року добровільно сплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 8628 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 244 000 грн.

10.07.2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59499183 з приводу виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду №607/14899/18 від 03.10.2018 року щодо компенсації різниці у вартості часток виділеного ОСОБА_2 майна.

21 серпня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі ТМВ ДВС ГУЮ в Тернопільській області) винесено постанову про арешт майна боржника відповідно до якої описано та накладено арешт на ј частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить боржнику ОСОБА_2 і 22.08.2019 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, яким складено висновок відповідно до якого вартість майна ј частини спірної трикімнатної квартири складає 230 525 грн. Зазначений висновок було надіслано державним виконавцем на адресу стягувача та боржника.

17 грудня 2019 року державним підприємством «Сетам» проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, що належало боржнику ОСОБА_2 , а саме ј частини трикімнатної квартири загальною площею 81,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ціною продажу 230 525 грн..

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №454113 переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .

Старшим державним виконавцем ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області 26.12.2019 року складено акт про проведені електронні торги у якому зазначено, що відповідно до протоколу про проведені електронні торги Державним підприємством «Сетам» №454113 від 17.12.2019 року по лоту №392289 переможцем визнано учасника ОСОБА_1 з ціною продажу 230 525 грн. Суму у розмірі 218 998,75 грн. внесено ОСОБА_1 на рахунок Тернопільського міського відділу ДВС.

Згідно квитанції №0.0..1 наданої відповідачем ОСОБА_1 , останньою 20.12.2019 року на рахунок державної виконавчої служби було внесено за придбане спірне майно на електронних торгах кошти в сумі 218998,75 грн.

Приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. 27.12.2019 року на підставі акту старшого державного виконавця про проведені електронні торги видано ОСОБА_1 свідоцтво про належність на праві власності майна, що складається з ј частки трикімнатної квартири, загальною площею 81,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке раніше належало ОСОБА_2 та яка придбана ОСОБА_2 за 230 525 грн.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2019 року №195248127, ОСОБА_1 належить ј частка квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва виданого зазначеним приватним нотаріусом 27.12.2019 року.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів від 30.06.2021 року №131/132/21-22, встановити, чи мала місце технічна підготовка підпису від імені ОСОБА_2 у заяві, адресованій керівнику органу приватизації від 14.03.2018 року про передачу в спільну часткову власність квартири АДРЕСА_2 у графі «Підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї» не вдається можливим. Записи, виконані барвною речовиною чорного кольору у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири АДРЕСА_2 виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою. Запис, котрий читається « ОСОБА_2 » у розділі «Підпис наймача та повнолітніх членів сім`ї» у заяві від 14 березня 2018 року, адресованій керівнику органу приватизації, про передачу в спільну часткову власність квартири АДРЕСА_2 виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 у заяві, адресованій керівнику органу приватизації від 14 березня 2018 року про передачу в спільну часткову власність квартири АДРЕСА_2 у графі «Підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї ОСОБА_2 » виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що приватизація квартири проведена з порушенням положень ЗУ Про приватизацію державного житлового фонду за відсутності заяви та згоди ОСОБА_2 , який є постійним мешканцем квартири і набуття ним 1/4 частини квартири внаслідок приватизації та подальше відчуження цієї частки через електронні торги за вказаних обставин порушує його право на житло і не створює у набувача права власності на неї.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім 1 та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

За змістом частини 2 пункту 1 статті 5 цього Закону, до членів сім`ї наймача включаються громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні, у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення в гуртожитку.

Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 із змінами та доповненнями, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 (надалі Положення), визначає порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян.

За змістом пункту 4 даного Положення, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється у приватну власність (спільну сумісну, спільну часткову) за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається житло.

Відповідно до пункту 18 зазначеного Положення передбачено, що громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї ; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт ; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Встановивши, що ОСОБА_2 не звертався до органу приватизації із заявою про приватизацію квартири, його підпис на заяві про приватизацію підроблений, та не давав згоди на її приватизацію, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недійсним розпорядження органу приватизації Тернопільського МБТІ за №47542 від 21 травня 2018 року та видане на підставі нього свідоцтво про право власності на житло на спірну квартиру.

Враховуючи те, що частка ОСОБА_2 була відчужена при проведення електронних торгів на виконання умов мирової угоди суд підставно визнав недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна 1/4 частини спірної квартири недійсними, припинив право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 на спірну квартиру приватизація якої відбулась з порушенням норм ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Доводи апелянта про те, що вона є добросовісним набувачем майна, яке не може бути витребувано у неї, оскільки вона набула його внаслідок проведення електронних торгів у порядку встановленому для виконання судових рішень не заслуговують уваги суду, оскільки апелянту було відомо про проведення приватизації квартири з порушенням ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно незаконне оформлення права власності на неї за ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири та подальше придбання нею цієї частки шляхом придбання її через електронні торги.

Та обставина, що кошти від реалізації частки позивача зараховані на погашення його боргу по мировій угоді не спростовують висновків суду.

Не звернення позивача з заявою до правоохоронних органів з приводу підроблення його підпису на заяві про приватизацію квартири не має правового значення для вирішення спору.

Апелянт зазначаючи про сумніви у правильності висновку експерта не обґрунтовує в чому полягає його неправильність та не заявляла клопотання в суді першої інстанції про призначення повторної експертизи. Надання на вимогу експерта додаткових зразків вільного почерку ОСОБА_2 не свідчить про зацікавленість експерта та неправильність висновку експертизи. Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апелянта про те, що позивач одночасно змінював предмет та підстави позову колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно заяви від 10 вересня 2021 року позивач доповнив свої первинні вимоги вимогою про припинення речового права його та ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 на спірну квартиру у відповідності до частини 3 статті 26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Предмета та підстав позову позивач не змінював про що свідчить зміст поданої ним заяви.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів наведених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 квітня 2022 року.

Головуюча:

Судді: