Справа № 2-3762/02 Провадження № 4-с/0274/13/22
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

11.11.22 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за скаргою боржникаОСОБА_1
надії державного виконавця Бердичівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П.В.,
стягувач:ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, у якій просить поновити строк для подання скарги, визнати неправомірними дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П.В. (далі державний виконавець Лужинецький П.В.) щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів за 2018 р. згідно довідки від 13.09.2019 р. № 5/10716770, зобов`язати державного виконавця Лужинецького П.В. здійснити належний розрахунок заборгованості у відповідності до вимог законодавства по виконавчому листу № 2-3762 від 28.11.2002 р., закрити виконавче провадження за закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення та відсутністю заборгованості.

Скарга обґрунтована тим, що дії державного виконавця Лужинецького П.В. по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів за 2018 р. є незаконними, оскільки такі розрахунки не відповідають дійсності та Інструкції з організації примусового виконання рішень, нормам Сімейного кодексу України, а розмір заборгованості має бути перерахований відповідно до закону.

ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений законом для подання скарги без поважних причин, а тому у суду не було підстав для поновлення цього строку, оскаржувані дії державного виконавця Лужинецького П.В. є законними, ОСОБА_1 не звертався до суду з приводу визначення розміру його заборгованості у позовному порядку.

Державний виконавець Лужинецький П.В. своєї позиції щодо скарги не повідомив, наказом від 14.06.2020 р. № 892/04 начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від його було звільнено з посади головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області 16.06.2020 р. Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т. 2, а. с. 9).

Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) своєї позиції щодо скарги не повідомив.

Ухвалою від 07.11.2019 р. (суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М.) скаргу ОСОБА_1 прийнято до розгляду (т. 1, а. с. 36).

При цьому у мотивувальній частині ухвали зазначено, що суд знаходить підстави для поновлення пропущеного строку, оскільки причини його пропуску вважає поважними.

Ухвалою від 03.12.2020 р. (суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М.) провадження у справі закрито (т. 2, а. с. 24 25).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.02.2021 р. ухвалу від 03.12.2020 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та визнано неправомірними дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П.В. щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів за 2018 р. згідно довідки від 13.09.2019 р. № 5/10716770, задоволенні інших вимог скарги відмовлено (т. 2, а. с. 75 77).

Постановою Верховного Суду від 06.07.2022 р. постанову Житомирського апеляційного суду від 16.02.2021 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (т. 2, а. с. 118 127).

Постановою Житомирського апеляційного суду від 16.08.2022 р. ухвалу від 03.12.2020 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 2, а. с. 147 150).

Ухвалою від 30.09.2022 р. задоволено самовідвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. (т. 2, а. с. 163 164).

Судом з`ясовано, що на виконанні у Бердичівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (на даний час Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебував виконавчий лист № 2-3762 від 28.11.2002 р., виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1 , але не менше половини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 06.11.2002 і до повноліття дитини, що підтверджується матеріалами відповідного виконавчого провадження (т. 1, а. с. 86 250)) та іншими матеріалами справи.

05.06.2019 р. постановою державного виконавця Лужинецького П.В. виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа закінчено (т. 1, а. с. 5, зворотній бік).

14.06.2019 р. та 24.06.2019 р. стягувач ОСОБА_2 звернулась до начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Пригунова В.В. з клопотанням і скаргою відповідно, у яких просила скасувати постанову державного виконавця Лужинецького П.В. від 05.06.2019 р. та здійснити перевірку повноти примусового виконання виконавчого провадження № 10716770 (т. 1, а. с. 166, 170 171). У цих заявах ОСОБА_2 зазначала про отримання боржником ОСОБА_1 доходу у сумі 599 800,00 грн., про який державний виконавець Лужинецький П.В. не був обізнаний.

За наслідками звернення ОСОБА_2 постановою від 15.08.2019 р. начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Пригунова В.В. скасовано документ "Постанова про закінчення виконавчого провадження" від 05.06.2019 р., що видав державний виконавець Лужинецький П.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3762, виданого 28.11.2002 р. (т. 1, а. с. 169).

13.09.2019 р. державним виконавцем Лужинецьким П.В. складена довідка-розрахунок № 5/10716770, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.09.2019 за виконавчим листом № 2-3762 від 28.11.2002 р. становить 106 121,60 грн. (т. 1, а. с. 3).

11.10.2019 р. боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Пригунова В.В. зі скаргою, у якій, не погоджуючись з нарахованою йому заборгованістю по аліментам, просив вжити заходів до державного виконавця Лужинецького П.В. щодо проведення належного розрахунку заборгованості по виконавчому провадженні та закінчити виконавче провадження відповідно до пункту 7 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (т. 1, а. с. 4). У скарзі ОСОБА_1 зазначив, що є фізичною особою підприємцем, платником єдиного податку, а сума, зазначена у його декларації про доходи за 2018 р., не є чистим його доходом.

Листом № 52152 від 22.10.2019 р. начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Пригунова В.В. повідомлено боржника ОСОБА_1 про відсутність підстав для задоволення його скарги у зв`язку із наявністю у нього заборгованості по аліментах. До листа додано копії постанови від 05.06.2019 р. державного виконавця Луженецького П.В. та від 15.08.2019 р. начальника Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Пригунова В.В. (т. 1, а. с. 5, у тому числі зворотній бік, 6).

Як зазначалось вище, державний виконавець ОСОБА_4 звільнився з посади головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області 16.06.2020 р. Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (т. 2, а. с. 9).

Виконавче провадження було передано старшому державному виконавцю Шоботенко Л.В., якою складено нову довідку-розрахунок заборгованості по виконавчому листу № 2-3762 від 28.11.2002 р. за № 17 від 03.12.2020 р., згідно якого станом на 19.10.2018 р. заборгованість скаржника ОСОБА_1 , становить 25 157,94 грн. (т. 2, а. с. 19).

Разом з тим, ця обставина не звільняє Суд під час розгляду скаргу ОСОБА_1 від обов`язку надати оцінку діям державного виконавця Лужинецького П.В. по складанню попередньої (оскаржуваної) довідки-розрахунку.

З цього приводу Суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Лужинецьким П.В. 13.09.2019р. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з повного доходу боржника ОСОБА_1 як фізичної особи підприємця.

Згідно наданих ОСОБА_1 доказів, останній є фізичною особою підприємцем та є платником єдиного податку зі спрощеної системи оподаткування (т. 1, а. с. 15 16).

Частинами другою та третьою статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Здійснюючи розрахунок заборгованості, який знайшов своє відображення у довідці від 13.09.2019 р., державний виконавець Лужинецький П.В. виходив із доходу, отриманого ОСОБА_1 від підприємницької діяльності, при цьому дохід від підприємницької діяльності визначався виконавцем по відомостям, які містяться в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2018 р.

Таким чином, державний виконавець не взяв до уваги те, що розрахунок заборгованості необхідно було проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 Сімейного кодексу України

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 01.04.2019 р. у справі № 708/326/18.

Наведене спростовує посилання ОСОБА_2 на те, дії державного виконавця Лужинецького П.В. зі складання оскаржуваного розрахунку є законними.

Отже, оскаржуваний розрахунок заборгованості по аліментах було проведено з порушенням вимог законодавства України.

За таких обставин Суд визнає неправомірними дії державного виконавця Лужинецького П.В. щодо нарахування заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів за 2018 р. згідно довідки-розрахунку від 13.09.2019 р. № 5/10716770.

Разом з тим, враховуючи, що у подальшому старшим державним виконавцем Шоботенко Л.В. надано новий розрахунок заборгованості по виконавчому листу № 2-3762 від 28.11.2002 за № 17 від 03.12.2020 р., та цим державним виконавцем видано ще одну довіку-розрахунок від 08.12.2020 р. № 17 (т. 2, а. с. 61), відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 відсутня, а виконавче провадження постановою цього ж виконавця від 10.12.2020 р. (т. 2, а. с. 62) закінчено, підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 щодо зобов`язання державного виконавця здійснити належний розрахунок заборгованості та закриття виконавчого провадження задоволенню не підлягають.

Щодо інших заперечень ОСОБА_2 проти скарги, Суд зазначає наступне.

Частинами першою та третьою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Отже, боржник вправі звернутися до суду зі скаргою щодо розміру, способу виконання рішення суду зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.11.2018 р. у справі № 465/926/06 та постанові від 05.08.2020 р. у справі № 464/6206/18.

Тому питання з приводу правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів підлягає розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 відносно того, що ОСОБА_1 не звертався до суду з приводу визначення розміру його заборгованості у позовному порядку.

Доводи ОСОБА_2 те, що суд (в особі судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М.) дійшов помилкового висновку про наявність підстав для поновлення строку ОСОБА_1 для звернення зі скаргою, не мають значення для розгляду скарги, оскільки Суд не наділений повноваженнями надавати оцінку та/або переоцінювати та/або скасовувати ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М. від 07.11.2019 р. про поновлення строку, яка набрала законної сили.

Також Суд наголошує, що, як вказувалось вище, постановою Житомирського апеляційного суду від 16.08.2022 р., яка набрала законної сили, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, а не для вирішення питань щодо поновлення строку для її подання та щодо її прийняття (т. 2, а. с. 147 150).

Керуючись статями 258 261, 447 453 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Лужинецького П.В. щодо нарахування заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів за 2018 р. згідно довідки-розрахунку від 13.09.2019 р. № 5/10716770.

3. У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут

Повна ухвала складена 16.11.2022 р.