Номер провадження: 22-ц/813/6974/22
Справа № 2-24/11
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

(про відмову в зупиненні провадження по справі)

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М.,

розглянувшив режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення ВКЗ, клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк», про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22 лютого 2022 року,

встановив:

16.05.2008 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому, з врахуванням уточнених вимог, просило стягнути в солідарному порядку заборгованість за договором кредиту №1176 від 16.05.2007 року в сумі 22755,41 грн., яка складається з:

суми боргу за кредитом 17948,05 грн.,

суми боргу за відсотками 3950,38 грн.,

суми пені за відсотками 368,80 грн.,

суми пені за кредитом 488,18 грн. (т.1, а.с. 1-3, 116-117).

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що боржники не виконують свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та за договорами поруки, у зв`язку з чим утворилась вищевказана заборгованість.

29.05.2008 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України», та змінивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсним кредитний договір №1176 від 16.05.2007 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк», як кредитором, та ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ), як боржником на одержання кредиту (т.1, а.с. 42-42).

ОСОБА_4 зустрічний позов мотивувала тим, що вона була введена в оману ОСОБА_1 щодо укладення зазначеного кредитного договору, оскільки він був вчинений поза її волею. Так, за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014 року, який вступив в законну силу 01.03.2021р., ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України, згідно якого встановлена вина та умисел в діях, зокрема, ОСОБА_1 , які були спрямовані на те, щоб ввести в оману ОСОБА_2 , щоб спонукати її до укладення спірного правочину, зокрема, щодо укладення кредитного договору №1176 від 16.05.2007 року із ВАТ «Державний ощадний банк України», а також розпорядження отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

У зв`язку з наведеним ОСОБА_4 просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом та відмовити в задоволенні вимог щодо первісного позову.

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 2.06.2008 року вказані позовні вимоги були об`єднані в одне провадження (т.1, а.с.57).

Ухвалою того ж суду від 18.12.2008 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили вироку у кримінальній справі, порушеній за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленою особою ТОВ «Інтер-Ліга-Інвест-Строй» грошовими коштами ВАТ «Ощадбанк», де один з кредитних договорів був оформлений на ім`я ОСОБА_8 (т.1, а.с.112).

Ухвалою того ж суду від 09.04.2021 року провадження у справі було поновлено (т.2, а.с.220-222).

Так, вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014р., який вступив в законну силу 01.03.2021 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України, згідно якого встановлена вина та умисел в діях, зокрема, ОСОБА_1 , які були спрямовані на те, щоб ввести в оману ОСОБА_8 , щоб спонукати її до укладення спірного правочину, зокрема, щодо укладення кредитного договору №1182 від 18.05.2007р. із ВАТ «Ощадбанк», а також розпорядження отриманими грошовими коштами на власний розсуд. Цивільний позов, заявлений у кримінальній справі міським відділенням №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України» в сумі стягнення 345 292 грн. 58 коп. з ОСОБА_1 , було задоволено частково та стягнуто, в тому числі, з ОСОБА_1 , на користь міського відділення №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України» 50 970 грн. 98 коп. (т.2, а.с.6-72, 204-217).

Посилаючись на зазначені обставини, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_9 просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом та відмовити в задоволенні первісного позову.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.0222 року у задоволенні первісного позову ВАТ «Ощадбанк» та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Шидерова Н.С. ставить питання про скасування рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 22.02.2022 року та ухвалення нового рішення, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, 09.11.2022 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Верховного Суду перебуває кримінальна справа № 1527-1-98/11 за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 01.03.2021 року щодо неї, тому відповідно п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є всі підстави для зупинення провадження у справі (т.4, а.с. 35-36).

За заявою представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М. від 04.11.2022 року про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, остання була призначена ухвалою колегії суддів від 07.11.2022 року, про що всі учасники справи були належним чином і завчасно повідомлені (т.4, а.с. 28-31).

Вирішуючи питання про слухання справи в режимі відеоконференції, за допомогою програми «ВКЗ» (відеоконференцзв`язку), за участю представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання (т.4, а.с. 10-13,18-19).

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в режимі відеоконференції, за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ», за участю представника АТ «Ощадбанк» - адвоката Приходька В.М., який вийшов на відеоконференцзв`язок, а також на підставі наявних у справі доказів, у відсутність інших учасників справи.

Клопотання про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

При цьому, визначаючи наявність підстав зупинення провадження, суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення провадження, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Виходячи зі змісту вказаної норми процесуального закону необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України, згідно якого встановлена вина та умисел в діях, зокрема, ОСОБА_1 , які були спрямовані на те, щоб ввести в оману ОСОБА_8 , щоб спонукати її до укладення спірного правочину, зокрема, щодо укладення кредитного договору №1182 від 18.05.2007р. із ВАТ «Ощадбанк», а також розпорядження отриманими грошовими коштами на власний розсуд. Цивільний позов, заявлений у кримінальній справі міським відділенням №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України» в сумі стягнення 345 292 грн. 58 коп. з ОСОБА_1 , було задоволено частково та стягнуто, в тому числі, з ОСОБА_1 , на користь міського відділення №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України» 50 970 грн. 98 коп. (т.2, а.с.6-72)

Вирок набрав чинності, так як ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.03.2021 року залишений без змін 01.03.2021 року (т.2, а.с.204-217).

Таким чином, така підстава, як зупинення провадження у справі в сенсі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається, зокрема, у порядку кримінального судочинства, застосовується судом у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених вимог у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд справи у Верховному Суді за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2014 року та на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01.03.2021 року у справі № 1527/1-98/11 не є підставою для зупинення провадження у даній цивільній справі в сенсі п. 6 ст. 251 ЦПК України, оскільки вирок суду від 18.07.2014 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_6 набрав чинності 01.03.2021 року, про що вказано вище.

Керуючись ст.ст. 182, 222, п.6 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити, як заявленого безпідставно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 15.11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра