Провадження № 2/742/804/22
Єдиний унікальний № 742/1308/22
07 листопада 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Укргазбанк», про поділ майна подружжя,
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Аргументує вимоги тим, що з 12 серпня 2006 по 17 вересня 2019 він та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року.
За час перебування у шлюбі з відповідачем, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.11.2011 на його ім`я була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Для купівлі квартири було отримано кредит в Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний Банк «Укргазбанк» у розмірі 160000 грн, та для забезпечення кредитного договору був оформлений іпотечний договір предметом якого була вказана квартира.
Таким чином вказані кредитний та іпотечні договори були укладені в інтересах сім`ї для придбання квартири і боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік так і дружина.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2021 року за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на 1 / 2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач після розірвання шлюбу не вносила кошти на погашення кредиту.

Позивачем за власні кошти було сплачено борг за кредитним договором на суму 164120 грн 09 коп за придбану за кредитні кошти квартиру.

У відповідача після розірвання шлюбу виникло право власності на 1 / 2 частину квартиру придбану під час перебування в шлюбі з позивачем придбану в інтересах сім`ї, а також є зобов`язання пов`язані з поверненням 1 / 2 частини коштів, тобто 82060 грн, в рахунок компенсації сплачених позивачем коштів на погашення кредиту за кредитним договором №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 червня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального провадження на 09 год. 00 хвилин 22 липня 2022 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2022 відкладено підготовче судове засідання до 08 год 30 хв 14 вересня 2019 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 10 жовтня 2022 року.

У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи відкладено до 09 год 00 хв 07 листопада 2022.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача в судове засідання справу розглянути заочно.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила та не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2006 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року(а.с.10,11).

В період перебування у шлюбі ОСОБА_1 уклав кредитний договір з публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав від банку кредит у сумі 160000 грн на придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 17 листопада 2031 р.(а.с.20-22).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 18 листопада 2011 року укладеного між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , останній придбав у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15, 16)

18 листопада 2011 між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» укладено іпотечний договір без оформлення заставної. Предметом договору є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 15.04.2021, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 передана в іпотеку Публічному акціонерному товариству акціонерний банк «Укргазбанк», іпотекодавець ОСОБА_1 (а.с.20)

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1 / 2 частину майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1 / 2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12-14)

Відповідно до довідки №5-27/24/135/2021 виданої публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», за період з 18.09.2019 по 17 березня 2021 ОСОБА_1 сплатив 164120 грн 09 коп в рахунок погашення заборгованості та відсотків за кредитним договором №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011 року(а.с.55)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

З роз`яснень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства,з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна,що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України).

Згідно з правовим висновком ВСУ по цивільній справі №6-539цс16, в мотивувальній частині постанови зазначено, що у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на придбаний за рахунок позичених грошових коштів жилий будинок, внаслідок укладених договорів позики виникає також зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, та що договір, який був укладений одним з подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. ВСУ зазначив, що для правильного вирішення справи необхідно встановити за рахунок кого з подружжя здійснювалося погашення їх спільного боргу. Дана правова позиція є обов`язковою для суду першої інстанції при вирішенні аналогічних спорів.

Пленум Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Якщо навіть на час придбання в шлюбі майна використовувалися запозичені кошти одним із подружжя, вони вважаються використаними в інтересах сім`ї і не є особистою власністю подружжя (ухвала ВССУ від 15.05.2017 у справі № 718/585/16-ц).

Так само в своїх правових позиціях ВСУ в постанові Судової палати в цивільних справах від 27.04.2016 №6-486цс16, прийшов до висновку, що у подружжя, окрім права спільної сумісної власності на отримані грошові кошти і отриманий за їх рахунок автомобіль, в результаті укладення кредитного договору, також і виникає обов`язок в інтересах сім`ї у вигляді повернення кредиту,виконання якого подружжя повинно виконувати солідарно. Адже якщо згідно ч. 3 ст. 61 СК, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах родини, то кошти які були отримані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч. 4 ст. 65 СК передбачає, що договір, який укладений одним з подружжя, укладений одним з подружжя в інтересах родини, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, отримане по договору, використано в інтересах родини. Таким чином, при розподілі майна повинні бути враховані борги подружжя і правовідносини по обов`язкам, які виникли в родині.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пп. 1 і 2 ч.1 ст. 355 ЦПК, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Тобто, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

За змістом ст. 543 ЦК України уразі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч.1 ст. 544 ЦК України).

Як встановлено судом, з 12 серпня 2006 по 17 вересня 2019 сторони перебували у шлюбі. В період перебування у шлюбі позивач та відповідач отримали кредит для придбання квартири за кредитним договором №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011 року укладеним між позивачем та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк».

18 листопада 2011 позивач в інтересах сім`ї уклав договір купівлі продажу на придбання квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2021 року визнано за ОСОБА_4 право власності на 1 / 2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку поділу майна подружжя. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

Після розірвання шлюбу з відповідачем, позивач за період з 18.09.2019 по 17 березня 2021 самостійно за власні кошти сплатив 164120 грн 09 коп в рахунок погашення заборгованості та відсотків за кредитним договором №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що кошти за кредитним договором на придбання квартири надавалися сумісно позивачем та відповідачем в період перебування їх у шлюбі для придбання житла для потреб їх родини і є сумісними коштами подружжя. Зобов`язання в інтересах сім`ї у вигляді повернення позиченої грошової суми, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники, та договір, який був укладений позивачем в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, оскільки майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Оскільки борг за договором позики від 18.11.2011 позивачем був погашений одноосібно за власні кошти, у нього виникає право на зворотну вимогу (регрес) 1 / 2 частини заборгованості з відповідача, що становить 82060 грн виходячи із розрахунку (164120 грн 09 коп (кошти в рахунок погашення заборгованості та відсотків за кредитним договором) :2).

VІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1641 грн 30 коп в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 133, 142,258-259, 263, 264, 265,280-281, 352, 354, 355, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Укргазбанк», про поділ майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , компенсації у сумі 82060 (вісімдесят дві тисячі шістдесят) грн в порядку регресу за погашення кредиту за договором №63/006-Ф/11 від 18 листопада 2011.

Стягнути з з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на

користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 (одна тисяча шістсот сорок одна) грн 30 коп в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО