Справа № 460/2324/18 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 22-ц/811/3907/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заяви покликається на те, що Яворівським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 51643414 з виконання виконавчого листа №460/2324/18, виданого Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 24/16600294К від 12 травня 2008 року, однак рішення суду не виконано. Стверджує, що 14 листопада 2016 року між АТ «Універсал Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-32, за умовами якого ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до ОСОБА_1 . Зазначає, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі і на стадії виконання судового рішення. Вказує, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вважає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована особа, мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. З наведених підстав просить замінити сторону виконавчого провадження у справі з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» задоволено.

Замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» у виконавчому провадженні № 51643414 за правом вимоги до ОСОБА_1 .

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що заявник звертався з вимогою про заміну сторони виконавчого провадження, однак замінити сторону виконавчого провадження можна лише в межах самого виконавчого провадження із зазначенням номера виконавчого провадження, а із заявою про заміну сторони конкретного виконавчого провадження заявник не звертався, відтак суд вийшов за межі заявлених заявником вимог. Зазначає, що заявником не надано оригіналу акту прийому-передачі реєстру боржників, надавши лише власноруч створену частину документу без підписів усіх сторін правочину, що, на його думку, не може вважатися належним та допустимим документом на підтвердження переходу права вимоги.Вказує, що заявник не виконав вимоги ухвали суду та не надав оригінали документів, копії яких подані разом із заявою про заміну сторони, а відтак такі не можуть підтверджувати вимоги заяви. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 26 квітня 2022 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 18 квітня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 26 квітня 2022 року.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання через введений на території України військового стану.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора, відтак заявник набув права грошової вимоги до боржника, що є підставою для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов`язанні первісний кредитор у зобов`язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-122цс13 від 20 листопада 2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

При цьому процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснене процесуальне правонаступництво.

Постановою державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 12 липня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51643414 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 24/16600294К від 27 липня 2007 року.

Згідно з інформації, наданої на вимогу суду Яворівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області листом № 994 від 14 січня 2019 року, виконавче провадження № 51643414 перебуває на виконанні, у зв`язку з чим проводиться стягнення із заробітної плати ОСОБА_1 .

14 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» передає (відступає) належне йому право вимоги до боржників, що виникло з кредитних договорів, перелік яких міститься в реєстрі боргових зобов`язань, що є додатком до цього договору та є його невід`ємною частиною, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» приймає право вимоги та зобов`язується сплатити купівельну ціну в розмірах, порядку та у строки, визначені договором.

З долученого до матеріалів справи реєстру боргових зобов`язань, який є додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» прийняло, в тому числі, і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 24/16600294К від 27 липня 2007 року.

Пунктом 3.1 договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року передбачено, що права вимоги вважаються відступленими з моменту підписання договору, акту приймання-передачі реєстру боргових зобов`язань та перерахування в повному обсязі купівельної ціни, зазначеної в п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 4.1 договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року сторони домовилися, що на дату укладення договору загальна купівельна ціна складає 2 201 383.65 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» сплатило Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» 2 201 383.65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14 від 14 листопада 2016 року (т. 1 а.с.132).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні №51643414, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», на його правонаступника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», оскільки така заміна сторони відбулася в матеріальних правовідносинах на підставі договору про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 26.04.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк