Ухвала

25 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 621/2419/16-ц

провадження № 61-11307ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувсядо суду із зустрічним позовом до

ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на: автомобіль Daimler-Benz Vito, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 грн, у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_2 , за адресою: господарський двір

АДРЕСА_2; 1/2 частину будівельних матеріалів, вартістю 18 100 грн, у вигляді шлакоблоків, залізобетонних плит перекриття, залізних воріт, використаних на будівництво індивідуального гаражу № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 . У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ з Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року залишено без змін.

12 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернуласядо Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано поза межами строку, передбаченого процесуальним законом України.

За положеннями статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

ОСОБА_1 у тексті касаційної скарги вказано, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року нею отримано

17 жовтня 2022 року, шляхом її направлення на електронну адресу заявника. На підтвердження наведеної обставини надано копію скріншоту сторінки електронної пошти.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржуванупостановуПолтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року оприлюднено 17 жовтня 2022 року.

Заявником надано письмові докази щодо отримання оскаржуваної постанови від 28 вересня 2022 року - 17 жовтня 2022 року, проте питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень ОСОБА_1 не порушує.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті

392 ЦПК України заявником сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року, з подальшими змінами.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту

1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

У разі якщо в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Зі змісту касаційної скарги та її прохальної частини убачається, що заявником оскаржуються судові рішення як в частині первісного позову, так і в частині зустрічного позову.

Зважаючи на те, що первісну позовну заяву у цій справі пред`явлено у липні

2016 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2016 року.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становив

1 378 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн*0,4 = 551,20 грн) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (1 378 грн*5 = 6 890 грн) (редакція закону на момент подання позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подання касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи, що ціна позову становить 483 491,50 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити за вимоги майнового характеру (визнання права власності на нежитлову будівлю вартістю 350 000 грн; визнання права власності на будівельні матеріали, які були використані під час побудови індивідуальних гаражів № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 загальною вартістю 72 400 грн; визнання права власності на кошти у розмірі 61 091,50 грн, витрачені на реконструкцію кіоску) - 9 669,82 грн (4 834,91*200%).

Зважаючи на те, що зустрічну позовну заяву у цій справі пред`явлено у лютому 2017 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2017 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2017 року становив 1 600 грн.

Ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 грн*0,4=640 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 грн*5=8 000 грн) (редакція закону на момент подання позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подання касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Ураховуючи, що ціна позову становить 350 000 грн, заявник за подання касаційної скарги має сплатити за вимоги майнового характеру (визнання права власності на нежитлову будівлю вартістю 350 000 грн) - 7 000 грн (3 500 грн*200 %).

Отже, судовий збір підлягає сплаті за подання касаційної скарги у розмірі

16 669,82 грн (9 669,82 грн+7 000 грн), із яких сплачено 8 945,84 грн.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити 7 723,98 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного

суду Харківської області від 31 березня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк