Справа №443/970/22
Провадження №2/443/622/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), у якій просить:

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,37 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ 5990 від 28.05.1997;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право приватної власності на землю на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,2353 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯН №493691 від 27.12.2012.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Соколівської сільської ради площею 2,37 умовних кадастрових гектари згідно Сертифікату серія ЛВ №5990 від 28.05.1997 за №319 та земельна ділянка на території Соколівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2353 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯН № 493691 від 27.12.2012. ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею до дня її смерті і на день смерті проживала її дочка ОСОБА_1 , внучка ОСОБА_3 , внук ОСОБА_4 . Заповіт від ОСОБА_2 посвідчено у виконкомі Соколівської сільської ради за реєстром № 47 від 15.04.2009 на користь дочки ОСОБА_1 . Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не було. Чоловік покійної ОСОБА_2 ОСОБА_5 помер значно швидше. Позивачка постійно проживала з матір`ю на час відкриття спадщини в с. Кологори, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла. Згодом вона звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №464 від 28.12.2020. Позивачка 25.08.2022 звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.24), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.26).

Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.23).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 30.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21).

Ухвалою підготовчого засідання від 29.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.25).

Ухвалою судового засідання від 08.11.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.28).

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про народження від 19.09.1957 (а.с.7).

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 10.08.1985. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10.08.1985 (а.с.8).

15.04.2009 ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_9 (а.с.11).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 22.05.2014, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кологори Жидачівського району Львівської області (а.с.9).

Відповідно до витягу із Спадкового реєстру №68832973 від 20.04.2022, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа №464/2020(а.с.12).

Довідкою ВК Бібрської міської ради №819 від 22.02.2021, встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з нею до дня її смерті і на день смерті проживала її дочка ОСОБА_1 , внучка ОСОБА_3 , внук ОСОБА_4 (а.с.10).

Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.11.2021 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯН №493691 від 27.12.2012 встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Соколівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №5990 від 28.05.1997 на ОСОБА_2 , реєстраційний номер 319. Площа земельної ділянки 2,37 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 за №281. На частину вищезгаданої ділянки, згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Соколівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 19.12.2012 №785 на ОСОБА_2 зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯН №493691 від 27.12.2012. Реєстраційний номер 06606. Площа земельної ділянки 0,2353 га. Станом на теперішній час відомості про реєстрацію вищезгаданої земельної ділянки та рішення щодо передачі її у власність чи користування зареєстровані в Державному земельному кадастрі: кадастровий номер :03:000:0973. Площа земельної ділянки 0,2353 га. Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13, 14).

Постановою завідувача Жидачівською ДНК від 25.08.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її мами ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) (а.с.17).

З довідки Жидачівської ДНК Львівської області від 29.09.2022 №219/02-14 вбачається, що згідно спадкової справи №464/2020 від 28.12.2020 спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована в с. Кологори Львівського району Львівської області (а.с.27).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права (у тому числі права власності) на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України).

Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що ОСОБА_2 на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Соколівської сільської ради на підставі Сертифіката серії ЛВ №5990 від 28.05.1997, виданого на підставі розпорядженням голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281, та право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2353 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Соколівської сільської ради (за межами населеного пункту) Жидачівського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯН №493691 від 27.12.2012.

За життя ОСОБА_2 15.04.2009 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла дочці ОСОБА_1 . З огляду на час смерті ОСОБА_2 спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття спадщини постійно проживала разом з спадкодавицею і не заявляла про відмову від спадщини, що відповідає приписам частини 3 статті 1268 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1 має обґрунтоване право на земельну частку (пай) та право власності на земельну ділянку, які набула у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право ОСОБА_1 не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до територіальної громади села Кологори в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (місцезнаходження: Львівська область, Львівський район, м.Бібрка, вул. Тернавського, 22, ідентифікаційний код юридичної особи 04056183) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Соколівської сільської ради, згідно з сертифікатом серії ЛВ №5990 від 28.05.1997, реєстраційний номер 319, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 13.05.1997 №281.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,2353 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Соколівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯН №493691 від 27.12.2012, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №06606.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 08 листопада 2022 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів