№ 207/2463/21
№ 2/207/246/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Пильовій І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, визначення порядку та способу участі баби у вихованні онука,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивачем в судовому засіданні було заявлено клопотання про зобов`язання Служби у справах дітей Кам`янської міської ради надати висновок про її участь у вихованні онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 02.12.2021 року було зобов`язано Службу у справах дітей Кам`янської міської ради надати висновок про участь позивачки ОСОБА_1 у вихованні онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.12.2021 року від начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Галини Пелипас надійшло клопотання про неможливість органу опіки та піклування виконати ухвалу суду у зв`язку з тим, що вона не передбачена діючим законодавством. Зазначає, що згідно зі ст.ст. 257, 263 СК України, повноваження щодо усунення перешкод, що чиняться батьками бабі, діду у спілкуванні з внуками, вирішенні спорів щодо їхньої участі у вихованні дітей мають виключно суди. Органи опіки та піклування при залученні для розгляду питання керуються виключно найкращими інтересами дитини та тим, що, відповідно до ст.ст. 150 та 151 СК України саме батьки дитини несуть відповідальність за її виховання і розвиток та мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з усталеною судовою практикою, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Разом із тим положеннями частини п`ятої статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад у межах їх компетенції. Справами опіки і піклування у селищах і селах безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад (пункт 1.4 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 29 травня 1999 року № 34/166/131/88).

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав», висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою. Також до висновку органу опіки та піклування повинні бути додані документи, які підтверджують викладені у ньому обставини.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби, діда з онукою обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року по справі № 635/2771/17.

Враховуючи, що згідно з чинним законодавством письмовий висновок органу опіки та піклування у цій категорії справ є обов`язковим, суд вважає необхідним повторно витребувати у Служби у справах дітей Кам`янської міської ради затверджений висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення способу участі у вихованні дитини.

Роз`яснити, що за змістом ч.ч.7, 8 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст.19 СК України, ст.ст. 84, 222 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Зобов`язати Службу у справах дітей Кам`янської міської ради надати затверджений висновок щодо розв`язання спору про усунення перешкод ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначення способу участі у вихованні дитини, який має бути складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб (діда, баби), які бажають брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Зобов`язати Службу у справах дітей Кам`янської міської ради надати необхідний висновок в строк до 30 травня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.К.Подобєд