Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/141/22
Номер провадження2/711/971/22
РІШЕННЯ
27 квітня 2022 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
за участі: позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -
ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси 28.12.2021 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчатися, в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-х років.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_2 , син залишився проживати разом із нею та повністю перебуває на її утриманні. На даний час, син є студентом 4 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання факультету фізичної культури, спорту і здоров`я, період навчання з 01.09.2017 по 30.06.2022р. Навчання на платній основі контракт.
Оскільки ОСОБА_3 не працює, перебуває на утримання позивачки, а відповідач, як батько, аліменти не сплачує та добровільно надавати допомогу відмовляється, хоча має можливість, оскільки працевлаштований у ПП «УКРГОСПТОВАРИ» на посаді слюсар-ремонтник, інших утриманців не має.
Позивач також зазначає, що самостійно надавати матеріальну допомогу сину не може, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, а тому не має можливості у повній мірі забезпечити усі витрати сина, пов`язані із навчанням, оплату навчання. З огляду на викладене, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначене судове засідання з розгляду даної справи.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Проте надав суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі.
Вивчивши надані сторонами заяви по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 29 грудня 199 року відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровського райвиконкому м. Черкаси Черкаської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14.
Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу.
Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи денну форму навчання, а також те що ОСОБА_3 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги на його утримання, вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін, а також чинному законодавству. Окремо слід зазначити, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів саме в такому розмірі.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня подачі позову, тобто з 28.12.2021, на період навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 908,0 грн..
Щодо відшкодування позивачу понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,0грн., то слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України).
Так, ч.1 ст.15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частинами 1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 2 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розгляду в суді.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом, зверталася за професійною правничою допомогою задля складання позовної заяви, до адвоката Манзар Т.В., з якою позивачем було укладено договір №95 про надання правової допомоги від 25.12.2021.
Згідно Акту №64 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги №95 від 25.12.2021 від 28.12.2021, адвокатом видано позивачу юридичні послуги, а саме: правова консультація та підготовка позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, збирання доказів по справі запити, клопотання. Сторони в акті погодили, що гонорар адвоката є фіксованим і вартість адвокатських послуг складає 2000,0грн.
Згідно квитанції №64 від 28.12.2021, позивач сплатила адвокату за надання юридичних послуг 2000,0грн.
За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,0грн.
На підставі ст. ст. 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 141, 206, 258-259, 263, 264-265, 268, 272, 273, 354 ПК України, -
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його навчання, у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 грудня 2021 року та до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,0грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Р. В. Демчик