Романівський районний суд Житомирської області
06 грудня 2022 року смт. Романів
Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
В грудні 2022 року адвокат Крижанівський О.А. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Романівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , внаслідок чого відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Посилаючись на те, що позивач являється спадкоємцем ОСОБА_2 , однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, представник позивача просить визнати за позивачем право власності на спірне майно в порядку спадкування.
Водночас представником позивача заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке обгрунтоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи на відповідність вимогам статтей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суддя дійшов висновку про необхідність залишення вказаної позовної заяви без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України, а також статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір.
Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (станом на 01 січня 2022 року 2481,00 грн), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою підлягає сплаті 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Позовна заява ОСОБА_1 містить одну позовну вимогу майнового характеру - про визнання права власності в порядку спадкування.
При цьому, клопотання представника позивача про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю достатніх доходів за минулий рік для сплати такого збору, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України регламентовано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі, а також у порядку, передбаченому законом, суд може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Приписи статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, пов`язують вказані обставини також із врахуванням судом майнового стану сторони.
З врахуванням положень пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, передбачена за умови того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Виходячи із правового аналізу норм права, які регламентують дані правовідносини, звільнення від сплати судових витрат, є мірою, яка застосовується за наявності обставин, коли судом встановлено документально підтверджену майнову неможливість сплати особою судового збору у певному розмірі ні на даний час, ні в майбутньому. Таким чином, застосування вказаних норм права проводиться судом із врахуванням майнового стану сторони.
Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).
Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Представником позивача на підтвердження тієї обставини, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законодавством розмірі, надано лише копію відомостей від 26 жовтня 2022 року з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відносно нього за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року, що унеможливлює з`ясування його фінансового становища.
Окрім цього, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У зв`язку з наведеним, вимоги щодо сплати судового збору не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.
Керуючись статтею 185 ЦПК України, суддя,-
Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.
У задоволенні клопотання адвоката Крижанівського Олега Анатолійовича про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - відмовити та роз`яснити останньому, що до позовної заяви має бути подано документ, що підтверджує сплату ним судового збору в розмірі 992,40 грн.
У графі платіжного документа «Призначення платежу: *;101;__________» платник судового збору повинен вказати код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті; Судовий збір, за позовом (ПІБ заяника), Романівський районний суд Житомирської області.
Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення даної ухвали та повідомити, що у разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатись неподаною і йому повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Ковальчук