Справа № 591/134/22
Провадження № 2-о/591/58/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мєльнік Ольги Вікторівни, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Тетяна Петрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мєльнік О.В. звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з вказаною заявою та просить встановити факт, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з лютого 2014 року до 09 липня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2022 року відкрито провадження у вказаній справі з призначенням судового розгляду.

01 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду залучено в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

18 жовтня 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту без розгляду. Заяву обгрунтовує тим, що вона заперечує проти задоволення заяви у повному обсязі, вважає її необгрунтованою, заявником не надано жодних доказів на підтвердження відсутності заперечень інших спадкоємців, котрі належать до першої черги спадкування за законом, а тому має місце оспорення права заявника на спадкове майно з огляду на наступне.

18 вересня 1999 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладено шлюб та під час спільного проживання народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком яких являється спадкодавець. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 червня 2013 року у справі №591/4539/13-ц шлюб між подружжям розірвано.

Під час спільного проживання колишнього подружжя, спадкодавцем та ОСОБА_10 у шлюбі було придбано квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя, та на даний час частки власності за кожним із подружжя не визначено.

Право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_8 отримали його діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також батьки: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В даному випадку вбачається, що існує спір про право, оскільки встановлення факту за заявою ОСОБА_1 потрібно їй для отримання у власність спадкового майна, та ОСОБА_2 , в т.ч. як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_4 не погоджується та оспорює право заявника на спадкове майно, оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності колишнього подружжя, частки кожному з подружжя не визначено, та частка у спадковому майні належить малолітній доньці спадкодавця, котра належить до першої черги спадкування. Крім цього, до поданої заяви заявником не додано доказів про відсутність спору та заперечень з боку інших спадкоємців в т.ч. дітей спадкодавця.

24 жовтня 2022 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду, яке обгрунтовує тим, що під час спільного проживання його батька ОСОБА_8 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та його матір`ю ОСОБА_10 у шлюбі було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в котрій вони проживали однією сім`єю, в тому числі і сестра ОСОБА_4 . Він після смерті свого батька отримав право на спадкування в першу чергу разом з іншими спадкоємцями цієї ж черги. Заперечує проти задоволення заяви та оспорює право заявника на спадкове майно, оскільки вважає подану заяву необгрунтованою, такою, що порушує його права як спадкоємця першої черги, а посилання заявника на ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету того, не може свідчати про відсутність спору та заперечень з боку інших спадкоємців, котрих при зверненні до суду заявником не було зазначено. Просить заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

09 листопада 2022 року від представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Мєльнік О.В. надійшли заперечення на вказану заяву про залишення заяви про встановлення юридичного факту без розгляду, в яких зазначає, що батьки спадкодавця висловили свою волю і на підставі ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від спадщини, що належить їм як спадкоємцям першої черги за законом на користь заявниці. Разом з тим, виникнення права на спадкування заявниці тієї частини у спадщині, що належить батькам спадкодавця (заінтересованим особам, спадкоємцям першої черги за законом), залежить саме від встановлення юридичного факту проживання заявниці та спадкодавця однією сім`єю протягом лютого 2014 року - 09 липня 2021 року, що є більше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вказує, що законодавство не передбачає обов`язку отримання згоди чи підтвердження відсутності заперечень інших спадкоємців щодо встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю. На права та обов`язки інших спадкоємців першої черги (діти від першого шлюбу спадкодавця) або будь-яких інших осіб наведене не впливає, адже встановлення юридичного факту в межах заяви необхідне для забезпечення юридичної можливості заявниці прийняти частку спадкового майна, що належить батькам спадкодавця, та від якої вони відмовилися на користь заявниці.

У цій же справі, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю не впливає на права будь-якої із зацікавлених осіб: ані заінтересованої особи, ані дітей спадкодавця. Виключення становлять батьки спадкодавця, які користуючись своїм правом прийняли рішення про відмову від належних їм часток спадщини на користь заявниці. Разом з тим, за наявності впливу на їх права встановлення факту, між батьками спадкодавця та заявницею відсутній спір про право, адже наведене є способом реалізації їх прав.

Посилаючись на вказане, просить відмовити у задоволенні клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 про залишення заяви без розгляду.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір, у цій справі - майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 .

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів».

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що метою її звернення із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу з лютого 2014 року по 09 липня 2021 року є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

Доводи представника заявниці щодо спадкування частини спадщини померлого, право на спадкування якої мають батьки ОСОБА_8 , не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту заяви не вбачається обставин того, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за метою спадкування частини спадщини. До того ж з обставин повідомлених учасниками справи відомості про наявність виділеної частки у майні спадкодавця не встановлені.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право між заявницею та заінтересованими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в тому числі як законного представника ОСОБА_4 , 2009 року народження, щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_8 , який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Отже заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мєльнік Ольги Вікторівни, заінтересовані особи: Приватний нотаріус Сумського міського територіального округу Сокол Тетяна Петрівна, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.П.Сидоренко