Справа № 307/4471/22
Провадження №2-о/307/94/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16 листопада 2022 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила :

ОСОБА_1 11 листопада 2022 року подала до суду заяву у порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення у якій просить встановити факт, що вона ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно виховує дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдина здійснює за дитиною постійний догляд.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 і за час спільного проживання у них народилася дочка ОСОБА_2 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати із нею та перебуває на її утриманні і вихованні.

У 2020 році вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 із яким у них народилося двоє дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження, у зв`язку із чим вона виховує троє дітей.

Для визначення статусу багатодітної матері, їй необхідно встановити факт проживання разом із нею дочки від першого шлюбу.

Вивчивши заяву та додані до неї документи слід дійти висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно п. 5) ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає виключний перелік справ про встановлення фактів.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 3 даної постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Тобто зі змісту наведеної норми слідує, що суди встановлюють юридичні факти лише у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи для отримання необхідних документів, і лише у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Однак до заяви не долучено будь-яких доказів того, що заявник зверталася до відповідного органу державної влади з приводу надання їй статусу багатодітної матері. Також нею не було додано до заяви відмови за результатами розгляду її звернення.

Відповідно до ч. 9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ЦПК України не містить норм, що регулюють наслідки недотримання форми та змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку за можливе застосувати аналогію закону та застосувати статтю 185 ЦПК України.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення слід залишити без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261, 293 ЦПК України,

постановила:

Залишити без руху заяву, подану ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Повідомити заявника про необхідність виправлення недоліків даної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити заявнику, що в разі не виконання вимог зазначених в ухвалі суду, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Л.Р.Сас