Справа № 676/3691/22
Номер провадження 2/676/1692/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Староушицької селищної радипро встановлення юридичних фактів та визнання права власності за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Староушицької селищної ради про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), у землі колективної власності КСП «ім. Чапаєва» с. Чабанівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. Згідно заповітупосвідченого секретарем Чабанівської сільської ради 16.01.1996 року. ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 в управління спадковим майном вступив позивач, ОСОБА_2 . Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату, яким посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай), пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, та наявні розбіжності прізвища спадкодавця, сертифікат виданий на ОСОБА_4 а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 ». Просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектара серія ХМ №0361151 від 24.06.1997 року виданий на підставі рішення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 17 червня 1997 року за №167-р на ім`я ОСОБА_6 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гута-Чугорська, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. Чапаєва с. Чабанівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, яка належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гута-Чугорська, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 липня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 25 серпня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить задовольнити.

Представник Староушицької селищноїради в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04 березня 2004 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Чапаєва» с. Чабанівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області розміром 2.22 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) ОСОБА_7 посвідчено сертифікатом серії ХМ № 0361151, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.06.1997 р.

Дана обставина підтверджується листом Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 134/281-22 від 29.06.2022 р.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Чабаніської сільської ради 16.01.1996 року. ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 була зареєстрована до дня смерті в АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 проживала без реєстрації разом із ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 86 від 30.09.2020 року, виданої Чабанівською сільською радою.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 69337297 від 29.06.2022 р. спадкова справа до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

У зв`язку зі втратою сертифікату серії ХМ № 0361151, позивач подав оголошення у газету «Подолянин» за 30.06.2022 року, відповідно до якого зазначений втрачений сертифікат серії ХМ № 0361151 на ім`я ОСОБА_6 вважати недійсним.

Листом № 50/02-31 від 29.06.2022 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату, пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та наявності розбіжностей прізвища у сертифікаті та свідоцтві про смерть та роз`яснила порядок вирішення питання в суді.

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Прийняття спадщини залежить виключно від волі спадкоємця; не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або не настання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Прийняття спадщини обумовлюється постійним спільним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Чиним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації спадкодавця за місцем проживання, яке вона визначила з ОСОБА_2 , не може бути доказом того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживали як одн сім`я, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Як випливає із п. 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно довідки № 86 від 30.09.2020 року, виданої Чабанівською сільською радою, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 була зареєстрована на день смерті по АДРЕСА_1 , а постійно проживала без реєстрації разом з ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 .

В судовому засідання свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили, що ОСОБА_3 була одинокою, проживала по сусідству з ОСОБА_2 . В 1998 році ОСОБА_3 стало складно організовувати свій побут, ОСОБА_2 перевіз її в свій будинок в якому проживали як сім`я до дня її смерті. ОСОБА_2 поховав ОСОБА_3 ОСОБА_2 піклувався про неї і ОСОБА_3 заповіла йому свій пай.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичнее значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Позивач заяву про відмову від спадщини не подавав.

Інших спадкоємців, які мають право на майно ОСОБА_3 немає.

Староушицька селищна ради відумерлою спадщину не визнавала, не заперечує, щоб спадкове майно ОСОБА_3 оформив позивач.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, тобто тимчасово знаходиться. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному із них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) або сертифікат було втрачено.

Згідно інформації Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1344/281-22 від 29.06.2022 р. відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), по КСП ім. Чапаєва, с. Чабанівка, ОСОБА_3 було видано сертифікат на право на земельну (пай) серії ХМ № 0361151, виданий Кам`янець-Подільською райдержадміністрацією на підставі розпорядження від 17.06.1997 р. за № 167-р. Згідно інформаційних даних відділу, взамін вищезгаданого сертифікату на право на земельну частку (пай), державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

На переконання суду, неточності у написанні імені та прізвища померлої в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0361151, виданий Кам`янець-Подільською райдержадміністрацію на підставі розпорядження від 17.06.1997 р за № 167-р та свідоцтві про смерть пов`язано з тим, що документи, на підставі яких було видано, у свій час, сертифікат на право на земельну частку (пай) були складені в українській народній розмовній формі, тому з огляду на фонетичні особливості сучасної ділової української мови написання прізвища та імені спадкодавця виявилось неточним.

На даний час спадкоємцем отримати дублікат відповідного сертифікату неможливо через відсутність відповідних бланків, та законодавчо визначеного порядку оформлення такого дублікату.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Староушицька селищна рада не заперечує, що майно ОСОБА_3 на себе оформив ОСОБА_2 .

Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Оцінючи зібрані у справі докази суд приходить до висновку про доведеність фактів постійного проживання ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та що сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектара серія ХМ №0361151 від 24.06.1997 року виданий на підставі рішення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 17 червня 1997 року за №167-р. на ім`я ОСОБА_6 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гута-Чугорська, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання спадщини підлягає захисту, а позов слід задовольнити.

Судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. 4, 12, 263- 265 ЦПК України, на підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Староушицької селищної радипро встановлення юридичних фактів та визнання права власності за заповітом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,22 умовних кадастрових гектара серія ХМ №0361151 від 24.06.1997 року виданий на підставі рішення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації від 17 червня 1997 року за №167-р на ім`я ОСОБА_6 належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гута-Чугорська, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 2,22 в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. Чапаєва с. Чабанівка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, яка належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гута-Чугорська, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Староушицька селищна рада, , юридична адреса: вул. Українська, 5, смт. Стара Ушиця, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.