Справа №521/8292/21
Провадження №2/521/729/22
13 квітня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Шагаки О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту,
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арештів, в якому просить звільнити з-під арешту квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які накладені: 1) реєстраційний номер обтяження: 8686323 підстава для державної реєстрації: постанова проарешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АВ 964663, 29.04.2009, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ; 2) реєстраційний номер обтяження: 10086270 підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 672054, 28.07.2010, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ.
Позов обґрунтований такими обставинами. Між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно яких право вимоги за вищевказаним Договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект». Представник позивача вказує, що відповідачем зобов`язання за Договорами про надання споживчого кредиту не виконані. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором накладений арешт. Представник позивача вказує, що наявний арешт не дає можливості позивачу, як іпотекодержателю скористатись своїм правом на позасудове врегулювання, гарантоване законом.
Представник позивача, у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень щодо заочного розгляду справи не подавав.
Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзив не подавав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між сторонами виникли внаслідок захисту права власності та регулюються Главою 29 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку».
Судом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).
Між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу (а.с. 15-22) та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки (а.с. 23-28), згідно яких право вимоги за вищевказаним Договором перейшло до ТОВ «Кей-Колект».
З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладені арешти: 1) реєстраційний номер обтяження: 8686323 підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АВ 964663, 29.04.2009, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ; 2) реєстраційний номер обтяження: 10086270 підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 672054, 28.07.2010, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ (а.с. 6-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Статтею 36 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, судом встановлено, що існування на теперішній час обтяжень у вигляді арешту квартири, порушує права та інтереси позивача, оскільки останній бажає скористатись своїм правом на позасудове врегулювання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, законними та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 321, 391, 572, 575 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 33, 36 ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 258-259, 268, 280 ЦПК України, суд
Звільнити з-під арешту квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , які накладені:
1) реєстраційний номер обтяження: 8686323 підстава для державної реєстрації: постанова проарешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АВ 964663, 29.04.2009, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ;
2) реєстраційний номер обтяження: 10086270 підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 672054, 28.07.2010, 2-й Малиновський ВДВС Одеського МУЮ.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2022 року.

Суддя: Ю.В. Тополева