Справа № 161/7815/22 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М.
Провадження № 22-ц/802/904/22 Категорія: 39 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

секретаря Савчук Т. Ф.,

з участю:

представник відповідача Місюри І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про припинення договору поруки за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про припинення договору поруки

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит № 3079, згідно якого останньому надано кредитні кошти в сумі 36000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13% річних з терміном повернення кредиту 25.06.2027 року (далі Договір про іпотечний кредит). Одночасно, 27.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та нею укладено договір поруки № 3297, за умовами якого вона стала поручителем за взятими ОСОБА_2 на себе зобов`язаннями за Договором про іпотечний кредит (далі Договір поруки). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2015 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Волинської області від 02.12.2016 року з неї та ОСОБА_2 , в користь відповідача було солідарно стягнуто заборгованість за Договорами про іпотечний кредит та поруки в розмірі 33515,61 дол. США та 6782,83 грн. пені. Разом з тим, 29.11.2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвалено рішення (справа № 161/2079/15-ц), яким проведено поділ майна подружжя та визначено за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (далі квартира). 16.02.2022 року вона звернулася до АТ «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», з проханням прийняти виконання зобов`язання за Договору поруки шляхом прийняття відповідачем права власності на належну їй частку в квартирі. Однак, кредитор відмовився прийняти належне виконання, натомість розпочав процедуру апеляційного оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.11.2021 року. Вважає, що відмова відповідача прийняти право власності на належну їй частку в квартирі в якості виконання нею зобов`язань за Договором поруки, породжує його припинення на підставі ч. 2 ст. 559 ЦК України. Враховуючи наведене, просить суд визнати припиненим Договір поруки та стягнути з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банку України» в особі філії Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про припинення договору поруки відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує,що суд першої інстанції неналежно розглянув позовні вимоги, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

В даному судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечила та просить її відхилити.

Позивачка та третя особа в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, заслухавши представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судомз матеріалів справи встановлено, що 27.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № 3079, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 36000.00 дол. США зі строком їх повернення до 25.06.2027 року (а.с. 5-6).

Згідно п. 1.1 Договору про іпотечний кредит, позичальник зобов`язався повернути кредит в сумі 36000,00 дол. США, а також сплатити проценти за користування кредитом.

Крім того, 27.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (кредитор), ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено Договір поруки (а.с. 7).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, Поручитель зобов`язалася перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за Договором про іпотечний кредит № 3079 від 27.06.2007 pоку, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Пунктом 2.1 Договору поруки визначено, що у разі порушення боржником виконання зобов`язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов`язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором.

Договором поруки визначено поняття «зобов`язання» в цьому договорі, зокрема, це зобов`язання боржника перед кредитором, що випливає з кредитного договору, а саме: здійснити погашення кредиту у розмірі 36000 дол. США, сплатити кредитору відсотки за користування кредитом в розмірі 13 % річних, штраф, пеню та інші платежі у розмірі, порядку та на умовах зазначених у кредитному договорі.

Таким чином, поручитель ОСОБА_1 зобов`язалась перед кредитором відповідати в солідарному порядку за повне та своєчасне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, а саме: повернути кредитні кошти та сплати нараховані проценти за їх користування.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Однією з підстав припинення поруки, що визначені ст. 559 ЦК України, є відмова кредитора прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Аналіз зазначених норм закону свідчить про відсутність у поручителя правових підстав пропонувати кредитору виконання зобов`язання за кредитним договором шляхом визнання права власності на нерухомість, оскільки в силу ст. 559 ЦК Україні таке виконання є неналежне.

Отже, в даному випадку належним виконанням зобов`язань позивачем ОСОБА_1 за Договором поруки є повернення кредитних коштів та сплата процентів за їх користування, отриманих позичальником згідно умов Договору про іпотечний кредит № 3079 від 27.06.2007 року.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», з проханням прийняти виконання зобов`язання згідно Договору поруки № 3079 від 27.06.2007 року, укладеного на підставі Договору про іпотечний кредит № 3079 від 27.06.2007 року, що був укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 шляхом прийняття АТ «Державний ощадний банк України» права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 20).

При цьому рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.03.2015 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Волинської області від 02.12.2016 року, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в користь відповідача було солідарно стягнуто заборгованість за Договорами про іпотечний кредит та поруки в розмірі 33515,61 дол. США та 6782,83 грн. пені (а.с. 8-11).

Вищевказане судове рішення на день розгляду судом даної справи набрало законної сили і є чинним.

Оскільки за умовами Договору поруки ОСОБА_1 зобов`язалась перед кредитором відповідати в солідарному порядку за повне та своєчасне виконання боржником зобов`язання за Договором про іпотечний кредит, а саме повернути кредитні кошти та сплати нараховані проценти за їх користування. Відтак, запропоноване позивачем виконання зобов`язання за кредитним договором шляхом прийняття AT «Ощадбанк» права власності на частку в квартирі є безпідставним та таким, що не відповідає умовам Договору поруки. У свою чергу, судове рішення по справі № 161/2079/15-ц не є скасованим чи зміненим та залишається чинним.Наведене свідчить про ту обставину, що запропоноване позивачем виконання зобов`язання за кредитним договором шляхом визнання за AT «Ощадбанк» права власності на частку в майні не відповідає умовам Договору поруки, а тому відповідач Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» своїм листом № 21-1/321/10798/2022-02/вих від 18.03.2022 року правомірно відмовило позивачці у задоволенні її прохання (а.с. 21).

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, є власним тлумаченням особою, яка подала апеляційну скаргу, чинного законодавства, спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 серпня 2022 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді :