Справа №443/101/22
Провадження №2/443/354/22
РІШЕННЯ

іменем України

20 квітня 2022 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Журавненська селищна рада про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Жидачівський районний суд Львівської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Журавненська селищна рада, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 права та обов`язки забудовника житлового будинку А-1, загальною площею 140,6 кв.м., з господарськими спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, навіс Е, вбиральна Д, №1,2 ворота, №3 огорожа, №4 колодязь, що розташовані в АДРЕСА_1 , з правом здачі вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію, отримання документів, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок та проведення державної реєстрації права власності на такий.

Позовні вимоги мотивує тим, що у АДРЕСА_1 . Відповідно до дозволу на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво від 09.12.1997 року №84 інспектором Держархбудконтролю Жидачівського району надано дозвіл ОСОБА_7 приступити до закладки фундаментів індивідуального одноповерхового (мансардного) житлового будинку за проектом № ОБ-М-4/79 та господарської будівлі за проектом № ГБ-І-76, комора згідно з планом земельної ділянки по АДРЕСА_2 на підставі ухвали V сесії Монастирецької сільської ради від 26.02.1995 року та акту виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки осей будівель від 01.12.1997 року. Згідно з даними будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2 передбачається будівництво житлового будинку по проекту № ОБ-М-4/79 на чотири кімнати житловою площею 59,8 кв.м., загальною площею 93,3 кв.м. і господарських будівель по проекту № ГБ-І-76 площею 38,76 кв.м., комора 15 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшло права та обов`язки забудовника на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Будівництво вищевказаного житлового будинку розпочалося за життя її чоловіка, у відповідності до чинного на час будівництва закону із наявністю усіх правовстановлюючих і дозвільних документів, та було завершено у 2000 році, але у зв`язку із смертю чоловіка унеможливило прийняття будинку в експлуатацію і впорядкування правовстановлюючих документів на новостворене майно.

Зазначає, що крім неї спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є їх діти: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак вони спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки у встановлений законом строк не зверталися до нотаріуса чи іншої уповноваженої особи із заявою про прийняття спадщини, на майно не претендують. Натомість позивачка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, в спадковій справі, яка заведена державним нотаріусом Жидачівської ДНК містяться заяви відповідачів про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки.

Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого останнім було заведена спадкова справа та на частину спадкового майна було видано правовстановлюючі документи

В подальшому позивач звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав щодо житлового будинку, яке залишилося після смерті чоловіка, однак нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що належали померлому і є спадковим майном.

Відтак, змушена звертатися до суду із даним позовом з метою захисту своїх прав на спадкове майно.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 07.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 28.03.2022 року в порядку витребування доказів вирішено зобов`язати Жидачівську державну нотаріальну контору в особі завідувача в строк до 15 квітня 2022 року надати до Жидачівського районного суду Львівської області інформацію про те, чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і якщо так, то надати спадкову справу або належним чином завірені копії такої для дослідження в судовому засіданні.

19.04.2022 року через канцелярію Жидачівського районного суду Львівської області завідувачем Жидачівської ДНК Матусеком В.В. надіслано копію спадкової справи №268/2008, яка заводилась після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в підготовчому судовому засіданні позов підтримала, з мотивів викладених у такій. Просила позов задоволити.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, а також просять розгляд справи проводити без їх участі.

Представник третьої особи Журавненської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, щодо вирішення спору покладається на думку суду.

Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши вступне слово позивачки, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області (а.с.32).

В судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_7 побудував житловий будинок в АДРЕСА_1 , однак не здав в експлуатацію та не зареєстрував права власності на такий.

Згідно акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 01.12.1997 року, проекту забудови земельної ділянки та пояснювальної записки до проекту забудови земельної ділянки, ОСОБА_7 виділено земельну ділянку площею 2400 кв.м. із встановленням в натурі меж земельної ділянки, для будівництва індивідуального житлового будинку і господарських будівель., яка розташована в АДРЕСА_2 . Одночасно з виносом меж земельної ділянки проведено винос житлового будинку за проектом № ОБ-М-4/79 та господарської будівлі за проектом № ГБ-І-76. Межі земельної ділянки і розбивка будівель закріплених на місцевості знаками і передані забудовнику на збереження (а.с.19-21).

Відповідно до дозволу на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво №84 від 09.12.1997 року, ОСОБА_7 дозволено приступити до закладки фундаментів індивідуального одноповерхового (мансардного) житлового будинку за проектом №ОБ-М-4/79 та господарської будівлі за проектом № ГБ-І-76, комора, згідно з планом земельної ділянки по АДРЕСА_2 на підставі ухвали У сесії Монастирецької сільської ради від 26.02.1995 року, акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки вісей будівель від 01.12.1997 року. Забудовник зобов`язаний після завершення будівництва фундаментів звернутися до головного архітектора міста, районного архітектора за здійсненням прийняття виконаних робіт та отримання дозволу на завершення індивідуального будівництва (а.с.18).

Згідно рішення виконавчого комітету Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області «Про присвоєння адреси» №10 від 15.02.2018 року присвоєно будинку, забудівником якого являється ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) таку адресу: буд. АДРЕСА_1 (а.с.33).

Відтак після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на майно, до складу якої увішли, зокрема права та обов`язки на завершення будівництва, а саме житловий будинок А-1, загальною площею 140,6 кв.м., з господарськими спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, навіс Е, вбиральна Д, №1,2 ворота, №3 огорожа, №4 колодязь, що розташовані в АДРЕСА_1 з по господарськими будівлями, що підтверджується технічним паспортом від 17.06.2021 року (а.с.22-24).

Відповідно до довідки Журавненської селищної ради №3848 від 29.10.2021 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не відносився до категорії «колгоспний двір» (а.с.34).

Як видно із довідки Монастирецької сільської ради №336 від 05.03.2018 року, згідно по господарської книги АДРЕСА_1 рахується будинковолодіння, яке належить ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі спадкові будівлі розташовані на землях житлової забудови Монастирецької сільської ради. У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради заповіту від ОСОБА_7 не посвідчувалось (а.с.17).

Оскільки ОСОБА_7 за життя заповіту не залишив, то спадкування відбулося за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були його: дружина ОСОБА_1 ; дочка ОСОБА_3 ; син ОСОБА_2 ; син ОСОБА_4 ; син ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_2 (а.с.11), свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 (а.с.12), свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_4 (а.с.13), свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 (а.с.10), свідоцтва про народження Серія НОМЕР_6 (а.с.14), свідоцтва про народження Серія НОМЕР_7 (а.с.15), свідоцтва про народження Серія НОМЕР_8 (а.с.16).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання зареєстровані в с.Монастирець, з 10.02.1977 року (а.с.9 на звороті).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки не проживали із батьком на час відкриття спадщини та не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Натомість позивачка вирішила юридично оформити спадщину, а тому звернулася до державного нотаріуса Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В., що стало підставою для заведення спадкової справи №268/2008, яка заводилися після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.87-105) на підставі яких позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом відносно грошових вкладів, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.04.2008 року (а.с.102).

Як видно з матеріалів спадкової справи №2688/2008 померлого ОСОБА_7 , із заявою про прийняття спадщини після його смерті зверталася лише його дружина ОСОБА_1 (а.с.89).

Відповідно до заяв відповідачів - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких останні повідомляють, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін на прийняття спадщини вони пропустили і на оформлення не претендують, та в суд за продовженням терміну звертатися не будуть (а.с.90-93, 106).

В подальшому позивачка звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав щодо житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1

Однак, постановою завідувача Жидачівською ДНК Матусека В.В. №212/02-31 від 08.06.2021 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.31).

Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства

Згідно ч.ч 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди тощо) виникає після завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331 ЦК України, ч.1 ст. 182 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Одночасно, згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок неможливо, а потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на не майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Водночас, згідно з роз`ясненнями, викладеними Міністерством юстиції України у своєму листі № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна», зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Нормами ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 встановлено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку як нерухомого майна.

Також, статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126. 09.11.2018.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акту відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним.

Як зазначалось вище, ОСОБА_7 отримав дозвілна будівництво житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , однак за життя останній не здав його в експлуатацію та не зареєстрував право власності на зазначений об`єкт нерухомості.

Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти такі дії, а тому таке право після його смерті входить до складу спадщини та спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Підставою звернення до суду з даним позовом є той факт, що позивач не має можливості в нотаріальному порядку здійснити оформлення свого права на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, що зумовлено об`єктивними факторами, зазначеними в позові. Єдиною можливістю реалізації такого права є звернення до суду із позовом про визнання прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Наведене, з урахуванням зазначених вище норм ЦК України, а також позицій Пленуму Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дає обґрунтовані підстави вважати, що позивач має право на звернення до суду з позовом про визнання прав та обов`язків забудовника у порядку спадкування за законом щодо нерухомого майна житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, системний аналіз положень чинного законодавства України, оскільки, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права та обов`язки забудовника житлового будинку А-1, загальною площею 140,6 кв.м., з господарськими спорудами: літня кухня Б, сарай В, сарай Г, навіс Е, вбиральна Д, №1,2 ворота, №3 огорожа, №4 колодязь, що розташовані в АДРЕСА_1 , з правом здачі вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в експлуатацію, отримання документів, що посвідчують право власності на вказаний житловий будинок та проведення державної реєстрації права власності на такий.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2022 року.

Головуючий суддя С.І Сливка