Провадження № 2/192/96/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

.

20 квітня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Тітової О.О.,

за участю секретаря Біжко Ю.М.

пр.позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №16220 від 20 жовтня 2017 р. вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з Єдиного реєстру боржників дізналася про відкриття за заявою АТ «КБ «Приватбанк» виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №16220 від 20.10.20147 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про стягнення з неї 60209,29 доларів США, що за курсом НБУ від 03.08.2017 становить 1559420,61 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 15990,30 доларів США; заборгованості по відсоткам 35520,05 доларів США; заборгованості з комісії 857,46 доларів США; заборгованості з пені 7841,48 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису - 3000 грн. Строк за який провадиться стягнення з 11.04.2007 по 03.08.2017. У виконавчому написі її прізвище зазначено ОСОБА_3 , однак з 14.12.2007 у зв`язку з укладенням шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_4 . Посилалась на те, що про вчинення виконавчого напису їй ані банком, ані приватним нотаріусом повідомлено не було, будь-яких повідомлень не надходило. Нею було укладено кредитний договір №DNI0AE00000457 від 11.04.2007, відповідно до п.7.1 якого банк надав їй кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 11.04.2007 по 11.04.2012 включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19949 доларів США 19 центів на купівлю автомобіля, який був у використанні, а також 5383,33 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 даного договору.

Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595 із змінами. Укладеним кредитним договором був визначений строк його дії по 11.04.2012, однак згідно виконавчого напису стягнення проведено за період з часу укладення договору та надання кредиту 11.04.2007. Договором визначено що 11.04.2012 вона як позичальник мала в повному обсязі виконати свої зобов`язання за кредитним договором, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше 3 років і нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис 20.10.2017.

Крім того, спірний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог щодо безспірності заборгованості, на погашення якої може бути вчинено виконавчий напис нотаріуса. Заборгованість не є безспірною, вона не отримувала жодних вимог про усунення порушень та погашення заборгованості за кредитними договором, відсотками чи штрафними санкціями, відповідач здійснив односторонній розрахунок заборгованості, а отже заборгованість не може вважатись безспірною. Нотаріусом безпідставно до суми яка підлягає стягненню включено витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3000 грн., законом не передбачена можливість включення таких витрат до безспірної заборгованості. На підтвердження заборгованості та її розміру банком нотаріусу не було надано виписку по рахунку позивача за кредитним договором. Крім того виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено заставою автомобіля марки MERSEDES BENZ 310 D, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 згідно договору застави рухомого майна №DNI0AE00000457 від 11.04.2007, автомобіль був вилучений у позивача згідно акту від 11.01.2010 та реалізований, отже сума заборгованості не може вважатись безспірною.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року справу передано до Солонянського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду надійшов відзив представника АТ КБ «ПриватБанк» в якому він просить відмовити у позові. В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач отримав кредит у порушення умов договору позивач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув в межах строку встановленого договором суму кредиту та не сплатив проценти, комісії та інш. за користування кредитом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена ст.18 ЦК України, нотаріусом дотримано вимог діючого законодавства. Позивач в позовній заяві не заперечувала наявності заборгованості перед банком, що фактично є визнанням наявності безспірності заборгованості. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав нотаріусу всі документи відповідно до Переліку: кредитний договір, засвідчений банком розрахунок про заборгованість в якому відображені всі операції позивача щодо погашення заборгованості підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. Відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний у виконавчому написі період та нотаріус в межах строків визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» вчинив виконавчий напис.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Зазначила, що з огляду на період за який вчинено виконавчий напис з 11.04.2007 по 03.08.2017 та за розрахунками сум: суми, яку позивач отримала в кредит 19949,19 доларів США та суми, яка зазначена у виконавчому написі як заборгованість за тілом кредиту 15990,30 доларів США, не можна дійти висновку, що заборгованість позивача з тіла кредиту є безспірною, не кажучи про заборгованість з відсотків, комісії, пені. При ознайомленні з виконавчим провадженням будь-якого розрахунку заборгованості позивача виявлено не було, відповідачем на підтвердження викладених в запереченнях посилань щодо розрахунку заборгованості позивача та її суми суду також доказів не подано. Крім того, договір укладався на 5 років та у 11.04.2012 році позивач мала виконати свої зобов`язання а виконавчий напис вчинено із плином більш як 5 років - 20.10.2017 що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також послалась на судову практику та правові позиції Верховного Суду України з розгляду аналогічних спорів.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2007 року між ПриватБанком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №DNI0AE00000457.

Відповідно до п.1.1. Банк надає Позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п.7.1 договору. Строк , вид кредиту, цілі розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати т, порядок погашення заборгованості визначені у розділі 7 Договору. Відповідно до п.7.1 банк надав кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 11.04.2007 по 11.04.2012 включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 949 доларів США 19 центів на купівлю автомобіля, який був у використанні, а також 5383,33 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 даного договору. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно у сумі 473,37 доларів США.

Відповідно до п.7.3 договору забезпечення виконання зобов`язань виступає застава автомобіля Мерседес Бенц 310D.

Як вбачається із п.1.1 договору застави рухомого майна №DNI0AE00000457 від 11.04.2007 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в заставу передано Предмет, визначений в п.34.4 договору - автомобіль марки MERSEDES BENZ 310 D, 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

14 грудня 2007 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після державної реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_4 .

20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №16220, яким запропоновано стягнути заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з ОСОБА_5 не сплачену в строк за Кредитним договором DNI0AE00000457 від 11.04.2007 за період з 11.04.2007 року по 03.08.2017 року заборгованість. Сума, що підлягає стягненню, складає 60209,29 долар США, що за курсом 25,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.08.2017 складає 1559420,61 грн. з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту 15990,30 Долар США; заборгованість за відсотками 35520,05 Долар США; заборгованість з комісії 857,46 Долар США; заборгованість з пені 7841,48 Долар США. Витрати а вчинення виконавчого напису у сумі 3000 гривень.

10 квітня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. було відкрито виконавче провадження №56140281 на підставі виконавчого напису №16220 від 20.10.2017, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором №DNI0AE00000457 від 11.04.2007 в розмірі 1562420,61 грн.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок № 296/5). Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, передбачені Переліком № 1172, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпункти 3.1, 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Тобто, на даний час, як і на час вчинення виконавчого напису, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Судом встановлено, що укладений з позивачем кредитний договір №DNI0AE00000457 від 11.04.2007 нотаріально посвідчений не був.

Оскаржений виконавчий напис № 16220 вчинений приватним нотаріусом 20.10.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тому є неправомірним посилання приватного нотаріуса Швець Р.О. у виконавчому написі на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та не оскаржується сторонами, що позивач отримала в кредит на строк з 11.04.2007 по 11.04.2012 у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 19 949 доларів США 19 центів на купівлю автомобіля, який був у використанні, а також 5383,33 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою відсотків за користування кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту та інших платежів. Погашення заборгованості мало здійснюватись щомісячно в сумі 473,37 доларів США.

Згідно виконавчого напису №16220 з ОСОБА_5 стягнуто заборгованість за період з 11.04.2007 року по 03.08.2017 року тобто більше ніж за 10 років. Розмір заборгованості визначений 60209,29 долар США, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15990,30 Долар США; заборгованість за відсотками 35520,05 Долар США; заборгованість з комісії 857,46 Долар США; заборгованість з пені 7841,48 Долар США. Витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 3000 гривень.

Суду не надано доказів суми заборгованості позивача з відображенням всіх складових заборгованості та операцій щодо погашення кредиту станом на час вчинення виконавчого напису на що посилається відповідач у відзиві. Враховуючи, що розрахунок заборгованості відсутній, підстави вважати, що заборгованість позивача на 03.08.2017 становить саме 60209,29 доларів США у суду відсутні.

Крім того, заборгованість стягнуто за період з часу укладення договору 11.04.2007, тобто за той період, коли позивач правомірно могла користуватись кредитними коштами банку. За таких обставин, як загальний розмір заборгованості позивача так і сума заборгованості за кожною складовою такої заборгованості не може бути визнана безспірною.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження. Нотаріусом не дотримано вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» ані щодо підтвердження безспірності заборгованості позивача, ані щодо періоду за який проводиться стягнення, оскільки виконавчий напис вчинено 20.10.2017 тобто більш ніж через 5 років після закінчення строку дії кредитного договору 11.04.2012, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, доказів відправлення на адресу позивача письмової вимоги про погашення заборгованості суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що даних щодо нотаріального посвідчення укладеного кредитного договору, наявності безспірної заборгованості позивача, підстав стягнення заборгованості за вказаний у написі період, доказів вручення позивачу вимоги про усунення порушень не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16220 від 20 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 25.04.2022.

Позивач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ № 14360570, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1-д.

Суддя О.О. Тітова