11 листопада 2022 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Губської Я.В.,
при секретарі- Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (м.Харків вул. Москалівська 57/59) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
До Київського районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» з позовом до відповідача , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 259 141,07 грн., з яких: 242194,93 грн.- вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, 1811,47 грн.- 3% річних, 5328,27 грн.-інфляційні витрати, 9806,40 грн. витрати на проведення експертного дослідження, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3887,12 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.
21.09.2021 року справа надійшла в провадження судді Губської Я.В.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання повторно не з`явилась, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про їх небажання захищати свої процесуальні права.
Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов`язана поведінки відповідача, спираючись на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що «розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника».
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, вивчивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами п.п. 17 п. 1ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Статтею 1 ЗУ «Про ринок природного газу» визначено, що споживач це - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (пп.37 цієї статті); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність (п.п. 23 цієї статті);суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (п.п. 39 цієї статті).
У відповідності до статті 38 ЗУ «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора ГРМ, визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.
Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.
Відповідно до пп.«3» пп.1 п.9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (надалі Кодекс ГРС) оператор ГРМ має право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових, зокрема, щодо відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб.
Оператор ГРМ при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право, зокрема, оглядати комерційний ВОГ та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ (абз.1 пп.4 п.9 розділу Х Кодексу ГРС).
У разі виявлення підчас перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижче наведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку,визначеному цим Кодексом,акт пропорушення,зокрема про: пошкодження пломб; пошкодження ЗВТ (лічильника газу); наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (пп.7 п.9 розділу Х Кодексу ГРС).
При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза у порядку, визначеному цим розділом.
Після зняття ЗВТ та/або пломби,пломбувального матеріалу,на якому встановлено пломбу,чи гвинта,на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі пломба),в присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу(або в транспортну тару,що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ),який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу).При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони),в якому чітко зазначає: 1)поштову адресу місця проведення експертизи; 2)дату та орієнтовний час проведення експертизи; 3)контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця проведення експертизи); 4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу (пп.2 п.10 розділу Х Кодексу ГРС).
Відповідно до пп.3.1.3. п.3 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №619, лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі, зокрема, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника.
Експертиза лічильника здійснюється у такій послідовності
Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3 (далі - акт експертизи).
Акт експертизи складається у трьох примірниках - по одному примірнику для споживача, газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.
Після зовнішнього огляду комісією перевіряються:
відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу;
цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу;
цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу;
цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу;
цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу;
наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу;
відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації (п.3.3.3 Положення №619).
Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99 (п.3.3.3.4 Положення №619).
У разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії спірні питання вирішуються у судовому порядку (п.3.4 Положення №619).
Згідно п.4розділуІVПорядку проведення повірки законодавчорегульованих засобів вимірювальної техніки,що перебувають в експлуатації,та оформлення її результатів,затвердженого Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016№193, за результатами інспекційної повірки складається довідка (додаток 5), яка підписується персоналом, що проводив повірку, та керівником виконавця.
До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, відповідно до пп.1 п.2 розділу ХІ Кодексу ГРС належ ить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пп.1 п.1 розділу І Кодексу ГРС).
Тобто Кодексом ГРС визначено шляхи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, серед яких пошкодження пломб. Тобто пошкодження пломби саме по собі є втручанням в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку.
При цьому, з аналізу вищевказаних приписів чинного законодавства вбачається, що для встановлення факту несанкціонованого втручання як порушення споживача, що кваліфікується як несанкціонований відбір (крадіжка) природного газу, з урахуванням обставин даної справи слід, зокрема, встановити: пошкодження пломб внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства).
За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення (пп.11 п.5 розділу ХІ Кодексу ГРС).
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Таким чином, підставою для стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу є рішення комісії, оформлене протоколом, прийняте у передбаченому законом порядку.
Абз.2 пп.12 п.5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено можливість споживача оскаржувати у судовому порядку об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу.
Крім того, пунктом 3.4 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній(газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.
З 14 травня 2019 року ПАТ «Харківміськгаз» іменується як Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи Харківміськгаз». Тип Товариства змінений з публічного акціонерного товариства на приватне акціонерне товариство.
Відповідач користується житловим будинком розташованим за адресою: м.Харків, вул.. Колосиста б.31.
23.04.2019 року представниками АТ «Харківміськгаз» за адресою: м.Харків вул. Колосиста б.31 встановлено порушення Кодексу ГРМ підозра в несанкціонованому втручанні в роботу ПЛГ, навісна свинцова пломба заводу виробника викликає сумнів, про що складений акт про порушення №ЗА2304/19, скріплений підписами двох сторін, без зауважень.
Також, 23.04.2019 року представниками АТ «Харківміськгаз» за адресою: м.Харків вул. Колосиста б.31 складено акт про виявлені порушення №4660 щодо порушення Кодексу ГРМ, скріплений підписами двох сторін, без зауважень.
23.04.2019 року лічильник газу було демонтовано та опломбовано для проведення експертизи, про що складено протокол №4660, скріплений підписами двох сторін, без зауважень.
Згідно п.3 Протоколу про демонтаж лічильника, відповідач був повідомлений про дату проведення експертизи.
02.05.2019 року була проведена експертиза лічильника газу, в результаті якої було виявлено: механічні пошкодження шлиців гвинтів кріплення корпусу лічильника, механічні пошкодження лакофарбного покриття корпусу лічильника в місці встановлення гвинтів кріплення. При поверхневому огляді сторонніх предметів не виявлено. Неможливо встановити автентичність пломб заводу-виробника. Акт експертизи №881Е від 02.05.2019 року скріплений підписом відповідача.
Відповідно до складеного акту розрахунку вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу складає 242 194,93 грн.
Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
У зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання відповідачу були нараховані 3% річних у розмірі 1811,47 грн. та інфляційні витрати в розмірі 5328,27 грн.
Відповідно ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до вимог ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Положеннями ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
В порушення вказаних вимог закону відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вона не користувалась газом, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачем було сплачено вартість експертного дослідження в розмірі 9806,40 грн., що підтверджено платіжним дорученням №3511 від 02.09.2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача.
Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3887,12 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 22, 526, 1166 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя : Я.В. Губська