ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2797/22 Справа № 204/5734/19 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

секретар судового засідання: Усик А.Д.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , Державний реєстратор Комунального підприємства Криничанське бюро технічнох інвентаризації

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Чистая тачка, Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк Конкорд,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року, яке постановлено суддею Дубіжанською Т.О. у м. Дніпрі, відомості щодо дати складання повного тексту судового рішення матеріали справи не містять, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства Криничанське бюро технічнох інвентаризації, про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11.11.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. 04.12.2017 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб було розірвано.

09.01.2009 року ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лопатою О.О., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, реєстраційний номер: 11697722, придбав у власність будівлі і споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та які складаються з: Ж-1, топливно-роздавальна колонка цегла, Х-2, комплекс автомийки, сходи цегла, загальною площею 444, 4 кв.м., Ц-2 нежитлова будівля цегла, загальною площею 147, 6 кв.м., У кіоск (тимч.), Ф,Ч навіси, 1-4,11 споруди, 7-9 очисні споруди.

Протягом 2 років зазначені будівлі та споруди були добудовані та відремонтовані. Право власності на добудовану частину: комплекс автомийки літ. Х-2, прибудови літ. ХІ-1, загальною площею 474,9 кв.м; сходи літ. х, ганки літ.х1 - х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ. ц; навіси літ. Ч, Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ.Ш-1, прибудова літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлова будівля літ. Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна - визнано позивачем на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 29.12.2011 року. Частину наведеного майна було продано за договором купівлі-продажу 22.06.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що свідчить відповідний запис на рішенні суду, здійснений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області Терещенко Н.С..

13.11.2017 року відомості щодо реєстрації права власності на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2011 року щодо частини майна, яка залишилась після продажу 22.06.2012 року, були внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. (з відкриттям розділу) з зазначенням опису об`єкту нерухомого майна, а саме : загальна площа 474,8 кв.м; комплекс автомийки Х-2 , сходи літ. х, пандус літ. х5, пандус літ. Х6, споруди №3, 7, 8, 9, 18, 19, - III. Реєстраційний номер об`єкта нерухомості -101. Номер реєстрації права власності 23419824. Номер об`єкта в РПВН: 11697722.

02.12.2017 року, за заявою ОСОБА_1 від 01.12.2017 року, приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Кухтіною В.В., на підставі висновку ФОП ОСОБА_5 щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер - 101 від 27.11.2017 року, було здійснено поділ (з відкриттям розділу):- нежитлові приміщення поз. 101-114, загальною площею 227,8 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 101-114, xl-пандус, х2-пандус,х-3-ганок,х5-пандус,х6- пандус, №3, №7, №8, №9, №18, №19, ІІІ-споруди реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260; -нежитлові приміщення поз. 115,201-208, 216 , загальна площа 140, 0 кв.м. зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташоване нежитлове приміщення поз.115 площею 11,3 кв.м., на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 201-208, 216 площею 128,7 кв.м. , х4-ганок - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23852863; -нежитлові приміщення поз. 209-215, загальною площею 107 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 209-215, х - сходи - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260.

16 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про поділ майна подружжя, який було направлено за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська і просила визнати за нею право власності на 1/2 частку спільного майна, зокрема і на 1/2 частку у комплексі автомийки, що розташована за адресою: вуд АДРЕСА_1 під реєстраційними номерами 012101. 101. Під час перебування справи у суді, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто усну домовленість щодо врегулювання спору. Мирова угода між подружжям була усною і суду для затвердження не надавалась. 23 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_2 від 11.10.2018 року було задоволено, позов залишено без розгляду зі скасуванням арешту на майно.

Не дивлячись на існуючу усну домовленість щодо мирного вирішення майнових питань і маючи за мету позбавити у незаконний спосіб ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 26.12.2018 року звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з зустрічним позовом про визнання її особистою власністю нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , навмисно надала суду витяг КП ДМБТІ з даними про реєстрацію рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (реєстраційний номер 11697722), тим самим приховала наявність його поділу на частини під реєстраційними номерами 101, 101. 101 від 02.12.2017 року, чим спотворила технічні характеристики об`єкта нерухомості.

Про існування вище зазначеної цивільної справи ОСОБА_1 не був обізнаний і 04.01.2019 року, на виконання наведеної вище між сторонами домовленості за договорами купівлі-продажу, безоплатно передав ОСОБА_2 у власність будинок і земельну ділянку, кадастровий номер :05:014:0112, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ., однак від нотаріального посвідчення угоди про припинення правового режиму спільної сумісної власності щодо комплексу автомийки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 ухилялася. А рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 року, за ОСОБА_2 визнано право власності на комплекс автомийки Х-2, на І поверсі поз.101-115, на ІІ поверсі поз. 201-216, загальною площею 474,8 кв.м., сходи літ, х, пандус літ. х5, пандус літ, х6, споруди №3, 7, 8. 9, 18, 19, III., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

13.03.2019 року, за заявою ОСОБА_2 , за наявності вже зареєстрованих в Державному реєстрі нерухомого майна прав на це ж майно у трьох частинах за ОСОБА_1 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2011 року, державним реєстратором Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46003090 від 18.03.2019 року; номер запису про право власності; 30737310; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, було здійснено державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 474,8 кв.м. що складається з : Х-2 - комплексу автомийки, х - сходи, х(1) - пандус, х(2) - пандус, х(3) - ганок. х(4) - ганок, х(5) - пандус, х(6) - пандус, №3. 7,8,9,18,19, III споруди (огорожі, очисні споруди, замощення) на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 року, однак з зазначенням технічних характеристик об`єкта нерухомості, які не співпадають із зазначеними у резолютивній частині наведеного рішення.

Про цю реєстрацію права власності ОСОБА_1 дізнався 12 серпня 2019 року від ОСОБА_7 , який з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно побачив наявну подвійну реєстрацію права власності нежитлового нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 як за ОСОБА_2 так і на це ж майно в трьох частинах на ім`я ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , тобто одночасне існування державної реєстрації декількох прав на один об`єкт нерухомого майна. ОСОБА_2 фактично стала власницею всього спільного майна подружжя, а за рахунок частки ОСОБА_1 - комплексу автомийки - здійснила незаконну оборудку щодо начебто погашення своїх особистих боргових зобов`язань і отримала завдяки цьому наведене майно через підставних осіб ТОВ «Чистая тачка» у своє користування.

Тобто, ОСОБА_1 має у власності об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке визначено в державному реєстрі під реєстраційними номерами 101, 101, 101, однак фактично їм не володіє, оскільки зазначеним нерухомим майном незаконно користується ОСОБА_2 , яка після набуття його у власність через підставних осіб ТОВ «Чистая тачка», завдяки незаконній одночасній подвійній державній реєстрації цього ж майна, здійснила його продаж з торгів під час дії арешту, при цьому ТОВ «Чиста тачка» передала нерухомість у іпотеку AT АКБ «Конкорд».

Державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію об`єкта нерухомості за зазначеною вище адресою на підставі рішення Жовтневого суду м.Дніпропетровська, маючи встановлену судовим рішенням інформацію про державну реєстрацію попереднього права власності на спірний об`єкт до 1 січня 2013 року за позивачем, проігнорував існуючу в Державному реєстрі речових прав реєстрацію щодо цього ж об`єкту нерухомого майна права власності від 13.11.2017 року на ім`я ОСОБА_1 і поділ цього ж майна 2 грудня 2017 року за заявою останнього на три частини під реєстраційними номерами 101, 101, 101 та незаконно відкрила новий розділ на це ж майно під реєстраційним номером 101 з технічними характеристиками, зазначеними у резолютивній частині наведеного рішення, що призвело до наявності одночасної реєстрації прав двох осіб на один об`єкт.

За наявності даних в Державному реєстрі про поділ вищенаведеного об`єкту нерухомого майна на 3 окремі об`єкти, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_1 , державний реєстратор не мав правових підстав під час реєстраційних дій відкривати новий розділ і здійснювати державну реєстрацію права власності на підставі рішення Жовтневого райсуду м. Дніпропетровська за ОСОБА_2 без з`ясування наведених обставин і приведення документів у відповідність та не мав права змінювати викладені в резолютивній частині рішення Жовтневого суду м.Дніпропетровська технічні характеристики обсягу майна.

Державний реєстратор, на думку позивача, повинен був, з метою усунення суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами, прийняти рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_2 , витребувати необхідні документи для усунення розбіжностей, щодо наявного поділу від 02.12.2017 року в разі потреби таких документів, а після завершення строку, встановленого ч. З ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі усунення наведених розбіжностей - зареєструвати відповідне право в межах резолютивної частини рішення, закривши відповідні розділи, тим самим припинивши права на нерухоме майно, розташоване за адресою: у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпро, або у іншому випадку - відмовити в реєстрації права власності на підставі ч. 2 ст. 24 зазначеного Закону, оскільки одночасне існування кількох прав власності на нерухоме майно суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою факту виникнення прав на нерухоме майно.

Тому позивач просив суд рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М. про реєстрацію права власності визнати незаконним та скасувати.

Рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надії Миколаївни про реєстрацію 18 березня 2019 року за № 46003090 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, права власності на комплекс автомийки за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН: 11697722.

Стягнуто з державного реєстратора Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Надії Миколаївни, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову в рівних частках, по 384 грн. 20 коп., з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належність об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 позивачу, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.2009 року, ОСОБА_1 був придбаний об`єкт, що складається з : Ж-1 топливно-роздавальної колонки цегла, Х-2, х комплекс автомийки, сходи цегла, загальною площею 444,4 кв.м., Ц-2 нежитлова будівля цегла, загальною площею 147,6 кв.м., У кіоск(тимч.) Ф. Ч навіси, 1-4, П споруди, 7-9 очисні споруди, реєстраційний номер об`єкта 11697722. В подальшому позивачем було здійснено самовільне будівництво, та рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року визнано право власності на будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м.; сходи літ х, ганки літ х1-х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м., ганок літ. ц; навіси літ. Ч,Ф; автозаправочний пункт стаціонарний літ .Ш-1, прибудова Ш1-1, загальною площею 253,3 кв. м.; нежитлова будівля літ Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15.

На підставі зазначеного вище рішення суду державний реєстратор Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіна В.В., за заявою про поділ об`єкта нерухомого майна, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на три нових об`єкта. Вищевказане рішення суду скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.11.2020 року.

Таким чином, на думку апелянта, об`єкт нерухомого майна, придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 09.01.2009 року, припинив своє існування.

Суд першої інстанції не дав правової оцінку тому, що спірний об`єкт нерухомого майна 03.07.2020 року був реалізований з прилюдних торгів.

Таким чином, позивачем не доведено факту наявності у нього права власності на спірний об`єкт, а тому відсутні докази порушення його прав. Скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_2 не може бути підставою для внесення змін речових прав, оскільки власником майна на момент розгляду спору є ТОВ Чистая тачка. Вимога позивача, який не є фактичним володільцем спірного майна, про скасування рішення державного реєстратора є неналежним способом захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, рішення суду- скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін, представника товариства з обмеженою відповідальністю Чистая тачка Кохан В.М., який підтримав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішенняипро відмову у задоволенні позовних вимог, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.11.2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року шлюб розірвано (т.1, а.с.11).

09.01.2009 року, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лопатою О.О., зареєстрованого в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, реєстраційний номер: 11697722, ОСОБА_1 придбав у власність будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та які складаються з: Ж-1, топливно-роздавальної колонки цегла, Х-2, х комплексу автомийки, сходів цегла, загальною площею 444, 4 кв.м., Ц-2 нежитлової будівлі цегла, загальною площею 147, 6 кв.м., У кіоску (тимч.), Ф,Ч навісів, 1-4,11 споруди, 7-9 очисних споруд.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.12.2011 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на добудовану частину нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , на комплекс автомийки літ. Х-2, прибудови літ. ХІ-1, загальною площею 474,9 кв. м; сходи літ. х, ганки літ.х1 - х6; нежитлову будівлю Ц-2, площею 145,8 кв.м, ганок літ. ц; навіси літ. Ч, Ф; автогазозаправочний пункт - стаціонарний літ. Ш-1, прибудову літ.Ш1-1, загальною площею 253,3 кв.м; нежитлову будівлю літ. Щ; огорожу №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15 по АДРЕСА_1 без прийняття в експлуатацію нерухомого майна (т.1, а.с.106-107, 204-205).

Частину зазначеного вище майна було продано за договором купівлі-продажу 22.06.2012 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , згідно запису на рішенні суду, здійсненого приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області Терещенко Н.С., зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 03.02.2012 року (т.1, а.с.205 - зворот).

13.11.2017 року відомості щодо реєстрації права власності на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2011 року щодо частини майна, що належала позивачу після продажу 22.06.2012 року, були внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. (з відкриттям розділу) з зазначенням опису об`єкту нерухомого майна, а саме: комплекс автомийки літ.Х-2, сходи літ. х, пандус літ. х5, пандус літ. Х6, споруди №3, 7, 8, 9, 18, 19, - III, загальна площа 474,8 кв.м; Реєстраційний номер об`єкта нерухомості -101. Номер реєстрації права власності 23419824. Номер об`єкта в РПВН: 11697722 (т.1, а.с.206-208).

02.12.2017 року, за заявою позивача ОСОБА_1 від 01.12.2017 року, реєстраційний номер: 11697722, приватним нотаріусом Дніпровського міського округу Кухтіною В.В., на підставі висновку ФОП ОСОБА_5 щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 101 від 27.11.2017 року, було здійснено поділ (з відкриттям розділу):

1) нежитлові приміщення поз. 101-114, загальною площею 227,8 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 101-114, xl-пандус, х2-пандус,х-3-ганок,х5-пандус,х6- пандус, №3, №7, №8, №9, №18, №19, ІІІ-споруди реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260;

2) нежитлові приміщення поз. 115,201-208, 216 , загальна площа 140, 0 кв.м. зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на І поверсі розташоване нежитлове приміщення поз.115 площею 11,3 кв.м., на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 201-208, 216 площею 128,7 кв.м. , х4-ганок - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23852863;

3) нежитлові приміщення поз. 209-215, загальною площею 107 кв.м., зокрема: в комплексі автомийки літ. Х-2 на II поверсі розташовані нежитлові приміщення поз. 209-215, х - сходи - реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101. Номер запису про право власності 23854260 (т.1, а.с.208-211).

16 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про поділ майна подружжя, який було направлено за підсудністю до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська

23 жовтня 2018 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська позов залишено без розгляду за заявою ОСОБА_2 з скасуванням арешту майна (т.1, а.с. 215-216).

26.12.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з зустрічним позовом про визнання її особистою власністю спірного нерухомого майна.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 року, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за за нею право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: комплексу автомийки літ. Х-2, на I поверсі поз. 101-115, на II поверсі поз. 201-216, загальною площею 474,8 кв.м., сходів літ. х, пандусів літ. х1, х2, х5, х6, ганку літ. х3, х4, споруди № 3, 7, 8, 9, 18, 19, III.(т.1, а.с.23-28).

13.03.2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Шмідт Н.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46003090 від 18.03.2019 року; номер запису про право власності 30737310; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, було здійснено державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 474,8 кв.м. що складається з : Х-2 - комплексу автомийки, х - сходів, х(1) - пандусу, х(2) - пандусу, х(3) - ганку х(4) - ганку, х(5) - пандусу, х(6) - пандусу, №3. 7,8,9,18,19, III споруд (огорожі, очисні споруди, замощення) на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.02.2019 року, з зазначенням технічних характеристик об`єкта нерухомого майна, які не співпадають із зазначеними у резолютивній частині наведеного рішення (т.1, а.с.13-22, 218-222).

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2019 року у справі 201/13239/18 визнано особистою власністю ОСОБА_2 нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: комплексу автомийки літ. Х-2, на I поверсі поз. 101-115, на II поверсі поз. 201-216, загальною площею 474,8 кв.м., сходів літ. х, пандусу літ. х1, х2, х5, х6, ганку літ. х3, х4, споруди № 3, 7, 8, 9, 18, 19, III.

03.07.2020 року спірне нерухоме майно було реалізовано з прилюдних торгів, переможцем яких став ОСОБА_12 , який, отримавши 23.07.2020 року нотаріальне свідоцтво про придбання спірного нерухомого майна, передав його 06.08.2020 року за актом прийому-передачі до ТОВ «Чистая тачка», яке, в свою чергу, 23.11.2020 року передало нерухоме майно в іпотеку АТ АКБ «Конкорд» (т.1, а.с.142-143, 186-189, 234-235)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2021 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 15 жовтня 2019 року у справі 201/13239/18 - скасовані та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні первісного та зустрічного позовів - відмовлено у повному обсязі (т.1, а.с.242-249).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з оглґду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі - Закон), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов`язковою.

Частиною 5 ст. 3 Закону передбачено, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону, державний реєстратор, як спеціальний суб`єкт, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

Частиною 1 ст. 15 Закону передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною першою ст. 18 Закону передбачено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно ч.1 ст. 24 Закону, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено,зокрема, у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законом визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно, і з огляду на закріплений у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. На державного реєстратора під час вчинення відповідної реєстраційної дії законом покладено обов`язок не тільки формально перевірити наявність поданих документів, необхідних для державної реєстрації права власності, а й, передусім, встановити їх відповідність вимогам законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі рішення Жовтневого суду м. Дніпропетровська, маючи встановлену судовим рішенням інформацію про державну реєстрацію попереднього права власності на спірний об`єкт до 1 січня 2013 року за ОСОБА_1 , не взяла до уваги існуючу в Державному реєстрі речових прав реєстрацію щодо цього ж об`єкту нерухомоого майна права власності від 13.11.2017 року на ім`я ОСОБА_1 і поділ цього ж майна 2 грудня 2017 року за заявою останнього на три окремих об`єкта під реєстраційними номерами 101, 101, 101 - відкрила новий розділ на це ж майно під реєстраційним номером 10.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що державний реєстратор діяла в порушення вимог ст. 10, 15 Закону, зазначивши технічні характеристик майна, які не співпадають із характеристиками, зазначеними у резолютивній частині наданого як підставу для реєстрації рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2019 року, та її дії призвели до наявності одночасної реєстрації прав на один об`єкт на ім`я ОСОБА_2 та на ім`я ОСОБА_1 , та державний реєстратор не мав правових підстав під час реєстраційних дій відкривати новий розділ і здійснювати державну реєстрацію права власності на підставі рішення Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська за ОСОБА_2 без з`ясування наведених обставин і приведення документів у відповідність до вимог вищезазначених норм закону.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 12.06.2018 року у справі 823/378/16, дійшла висновку, що із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора убачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими частиною першою статті 3 Закону № 1952-IV засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, 25 березня 2021 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15.10.2019 року додаткове рішення цього ж суду від 15 жовтня 2019 року у справі 201/13239/18 - скасовані та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні первісного та зустрічного позовів - відмовлено у повному обсязі.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, зробила висновок стосовно того, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній до набрання законної сили Закону України від 15.12.2019 №340-ІХ, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього закону, до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України № 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України № 1952 Бв редакції, з 16.01.2020, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України,у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зі змісут зазначеної норми закону вбачається, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону України № 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства лише за наявності таких прав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належність об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 позивачу, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу від 09.01.2009 року, ОСОБА_1 був придбаний об`єкт, що складається з : Ж-1 топливно-роздавальної колонки цегла, Х-2, х комплекс автомийки, сходи цегла, загальною площею 444,4 кв.м., Ц-2 нежитлова будівля цегла, загальною площею 147,6 кв.м., У кіоск(тимч.) Ф. Ч навіси, 1-4, П споруди, 7-9 очисні споруди, реєстраційний номер об`єкта 11697722. В подальшому позивачем було здійснено самовільне будівництво, та рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2011 року визнано право власності на будівлі та споруди: комплекс автомийки літ.Х-2, прибудови Х1-1, загальною площею 474,9 кв.м.; сходи літ х, ганки літ х1-х6; нежитлова будівля Ц-2, площею 145,8 кв.м., ганок літ. ц; навіси літ. Ч,Ф; автозаправочний пункт стаціонарний літ .Ш-1, прибудова Ш1-1, загальною площею 253,3 кв. м.; нежитлова будівля літ Щ; огорожа №1-4, очисні споруди №7-9, газозаправний модуль з колонкою №15. На підставі зазначеного вище рішення суду державний реєстратор Дніпропетровського міського нотаріального округу Кухтіна В.В., за заявою про поділ об`єкта нерухомого майна, внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності на три нових об`єкта. Вищевказане рішення суду скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.11.2020 року.Таким чином, на думку апелянта, об`єкт нерухомого майна, придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 09.01.2009 року, припинив своє існування, колегія суддів не бере до уваги, оскільки на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.01.2009 року, який не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, ОСОБА_1 належав об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з : Ж-1 топливно-роздавальної колонки цегла, Х-2, х комплекс автомийки, сходи цегла, загальною площею 444,4 кв.м., Ц-2 нежитлова будівля цегла, загальною площею 147,6 кв.м., У кіоск(тимч.) Ф. Ч навіси, 1-4, П споруди, 7-9 очисні споруди, реєстраційний номер об`єкта 11697722.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не дав правової оцінку тому, що спірний об`єкт нерухомого майна 03.07.2020 року був реалізований з прилюдних торгів, та позивачем не доведено факту наявності у нього права власності на спірний об`єкт, а тому відсутні докази порушення його прав, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не визнається право власності ТОВ Чистая тачка на спірний об`єкт нерухомого майна.

Посилання в апеляційній скарзі, що скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_2 не може бути підставою для внесення змін речових прав, оскільки власником майна на момент розгляду спору є ТОВ Чистая тачка. Вимога позивача, який не є фактичним володільцем спірного майна, про скасування рішення державного реєстратора є неналежним способом захисту, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки дії державного реєстратора призвели до наявності одночасної реєстрації прав на один об`єкт на ім`я ОСОБА_2 та на ім`я та ОСОБА_1 , та державний реєстратор не мав правових підстав під час реєстраційних дій відкривати новий розділ і здійснювати державну реєстрацію права власності на підставі рішення Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська за ОСОБА_2 , без з`ясування наведених обставин і приведення документів у відповідність до вимог вищезазначених норм закону. ОСОБА_1 оспорює право власності ТОВ Чистая тачка на спірний обєкт нерухомого майна та, на думку колегії суддів, за викладених вище обставин, ним обраний вірний спосіб захисту порушеного права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду на підставі ст.375 ЦПК України має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 374,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2022 року.

Головуючий: суддя А.П.Барильсьва

Судді: Н.М.Деркач

Т.Р.Куценко