Справа № 296/6261/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2022 року м.Житомир
Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області;
- неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишити проживати з нею.
В обґрунтування позову зазначає, що протягом останніх років їх відносини з відповідачем погіршувались, на даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, та з 15 липня 2022 року не підтримують шлюбних стосунків. Також посилається на відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, наявність конфліктів.
Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу є неможливим.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 жовтня 2022 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання.
В судове засідання, призначене на 02 грудня 2022 року об 11 годині 00 хвилин, сторони не прибули.
Позивачка подала до суду заяву, відповідно до змісту якої розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_4 .
Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялися на адресу відповідача за його зареєстрованим місцем проживання, у відповідності до приписів ЦПК України. Про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивачки щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 07 листопада 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис №2577.
Під час перебування у шлюбі у подружжя народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частинами третьою та четвертою статті 56 Cімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 .
Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки ОСОБА_1 , яка бажає його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Згідно ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
За загальним правилом, за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18.
Беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності між сторонами по справі спору щодо того, з ким з батьків проживатиме їх малолітня дочка ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне залишити її для подальшого проживання разом з матір`ю - ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352 ЦПК України, суддя, -
Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 07 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №2577.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_4 .
Малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити для подальшого проживання разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 06 грудня 2022 року.
Головуючий суддя М. В. Петровська