КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кулікова С.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/17524/21

02 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Болотова Є.В.

- Музичко С.Г.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Оксюти И.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, в якому просила: визнати протиправним та скасувати розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 833 від 15.12.2020 року про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною; встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного І та ІІІ тижня місяця в години, що не порушують встановленого розпорядку дня дитини (сон, харчування, відвідування гуртків тощо) за обов`язкової участі матері, ОСОБА_1 , та на території її проживання. В інші вихідні та святкові дні за домовленістю з матір`ю, у її присутності та на визначеній нею території; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 833 від 15.12.2020 року «Про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною».

Встановлено ОСОБА_2 наступний регламент для зустрічей з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожного І та ІІІ тижня місяця в години, що не порушують встановленого розпорядку дня дитини (сон, харчування, відвідування гуртків тощо) за обов`язкової участі матері, ОСОБА_1 , та на території її проживання. В інші вихідні та святкові дні за домовленістю з матір`ю, у її присутності та на визначеній нею території.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

30 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким у заяві ОСОБА_1 до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація вважає неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а відтак необґрунтованими вимоги про стягнення 10 000,00 грн. витрат.

Вказувала на те, що у зв`язку з відсутністю повідомлення суду про розгляд заяви представника позивача про встановлення додаткового рішення у вказаній справі Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація не мала змоги ознайомитися із заявою та розрахунком витрат на правничу допомогу, подати свої заперечення, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В судовому засіданні представник відповідача Солом`янською районною в місті Києві державної адміністрації Черкасова В.А. підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, представник надіслав клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, тому враховуючи положення ч. 2 ст.. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., пояснення представника Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Черкасова В.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК УКраїни).

Додаткове рішення оскаржується відповідачем Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією в частині стягнення з неї на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., тому саме в цій частині додаткове рішення переглядається судом апеляційної інстанції.

Ухвалюючи у справі додаткове рішення про стягнення з відповідача Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн., суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та доцільності стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розпорядження, в якому просила: визнати протиправним та скасувати розпорядження Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 833 від 15.12.2020 року про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною; встановити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного І та ІІІ тижня місяця в години, що не порушують встановленого розпорядку дня дитини (сон, харчування, відвідування гуртків тощо) за обов`язкової участі матері, ОСОБА_1 , та на території її проживання. В інші вихідні та святкові дні за домовленістю з матір`ю, у її присутності та на визначеній нею території; стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 24 травня 2022 року позов задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат по сплаті судового збору.

30 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн., посилаючись на те, що судом не вирішено питання про стягнення з відповідачів судових витрат, що були понесені позивачем на професійну правничу допомогу.

У заяві зазначала, що у прохальній частині позовної заяви містилась вимога про компенсацію судових витрат, понесених позивачем. На момент подання позовної заяви докази понесення витрат на правову допомогу позивачем не були долучені і мали б бути подані згодом.

Вказувала на те, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу, у розмірі 20 000 грн., які було сплачено відповідно до прибуткового касового ордеру № 26-03/21 від 14.06.2021 року.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Зі змісту вказаної норми ЦПК України вбачається, що суд, може ухвалити додаткове рішення у справі і вирішити питання про відшкодування судових витрат у разі неможливості стороною подати докази на підтвердження понесених нею витрат за наявності двох умов, подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення і на підставі відповідної заяви, зробленою стороною до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, що першою заявою по суті сторони позивача була позовна заява, в якій не зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Не зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи і у відповіді на відзив.

24 травня2022 року судом ухвалено у справі судове рішення, вирішено питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем у вигляді сплати судового збору. Підстав, відповідно до ст. 141 ЦПК України, для розподілу судових витратна правову допомогуне було.

Лише 30 червня 2022 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу, до якої було долучено: додаток № 5 від 14.06.2021 року до договору № 26-03/21 про надання адвокатом правової допомоги; копія акту виконаних робіт № 5 від 02.07.2021 року до додатку № 5 від 14.06.2021 року; копія прибуткового касового ордеру № 26-93/21 від 14.06.2021 року; копія детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 29.06.2022 року.

З вище викладеного вбачається, що позивачем в порушення вищенаведеної процесуальним законом процедури, під час подання першої заяви по суті спору (позовної заяви) не подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а в подальшому не було подано заяви про неможливість подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, а також такі докази не було подано протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що надані докази (додаток № 5 від 14.06.2021 року до договору № 26-03/21 про надання адвокатом правової допомоги; копія акту виконаних робіт № 5 від 02.07.2021 року до додатку № 5 від 14.06.2021 року; копія прибуткового касового ордеру № 26-93/21 від 14.06.2021 року ) на підтвердження понесення витрат на правову допомогу були наявні у сторони позивача до ухвалення рішення у справі, що не позбавляло можливості подати їх до суду у строки встановлені ЦПК України.

Враховуючи наведене, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення заяви представника позивача та ухвалення додаткового рішення, тому суд дійшов помилкового висновку про його ухвалення.

Крім того, суд не повідомив Солом`янську районну в місті Києві державну адміністрацію про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, що позбавило відповідача подати свої заперечення, клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Оскільки додаткове рішення оскаржується лише в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги в сумі 10 000 грн., колегія суддів приходить до висновку про скасування додаткового рішення в цій частині, та ухвалення в цій частині нового судового рішення про залишення без задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації задовольнити.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 липня 2022 року в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з оплатою правничої допомоги в сумі 10 000 грн. скасувати, та постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації витрат на правову допомогу відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2022 року.

Головуючий: Судді: