Справа № 513/1068/22
Провадження № 2-о/513/57/22
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Миргород В.В.,

при секретарі судового засідання Челак В.В.,

за участі: представника заявника адвоката Власенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сарата заяву ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 , суд

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2022 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що починаючи з 2021 року її життя стало нестерпним: ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно неї безпідставну агресію, наносити тілесні ушкодження, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути; виражатися на її адресу нецензурною лайкою; вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство стосовно заявниці.

Всі сварки між заявницею та ОСОБА_2 були систематичними, проте, не всі вони зафіксовані у встановленому чинним законодавством порядку.

Серед зафіксованих проявів домашнього насильства з боку ОСОБА_2 є:

16 листопада 2021 року Саратським районним судом Одеської області була винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень;

04 травня 2022 року Саратським районним судом Одеської області була винесена постанова про закриття провадження у справі адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

05 жовтня 2022 року Саратським районним судом Одеської області по справі 513/940/22 було встановлено, що:

11 вересня 2022 року о 21:00 годині, ОСОБА_2 , у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки громадянки ОСОБА_1 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

12 вересня 2022 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_2 , у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

04 жовтня 2022 року приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_2 , за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, штовхав та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Суд, постановою від 05.10.2022 року, визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні цих адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Крім того, заявниця неодноразово зверталась до поліції, але її заяви були списані у справу, адміністративні протоколи не складались.

У теперішній час ОСОБА_2 продовжує і далі систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо заявниці. Це проявляється у наступному:

- почав виганяти її з їх фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає користуванню не тільки житловим приміщенням, а ще й речами, які знаходяться у цьому житловому приміщенні;

-не надає коштів на харчування, одяг, лікування, забезпечення базових побутових потреб;

- виражається на адресу заявниці нецензурною лайкою;

- завдає заявниці фізичного болю, що не спричинив тілесних ушкоджень, який, проявлявся у ляпасах, стусанах, штовханні;

- погрожував їй фізичною розправою;

Всі вищевказані дії з боку ОСОБА_2 по відношенню до заявниці мають ознаки домашнього насильства різних форм.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 04.11.2022 було відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви, просили їх задовольнити, вказували, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, але висновків для себе не робить та продовжує свої дії. Просять заяву задовільнити та у відповідності до положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановити ОСОБА_2 обмеження зазначені у заяві.

ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення SMS повідомлення, яке ним отримане, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює зобов`язання кожної держави, яка ратифікувала Конвенцію, поважати права людини шляхом гарантування кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, прав і свобод, визначних у Конвенції.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є співмешканцем ОСОБА_1

16 листопада 2021 року Саратським районним судом Одеської області у справі №513/1048/22 була винесена постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень;

04 травня 2022 року Саратським районним судом Одеської області у справі №513/231/22 була винесена постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

05 жовтня 2022 року Саратським районним судом Одеської області по справі 513/940/22 було встановлено, що:

11 вересня 2022 року о 21:00 годині, ОСОБА_2 , у АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки громадянки ОСОБА_1 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

12 вересня 2022 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_2 , у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП,

04 жовтня 2022 року приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_2 , за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме висловлювався в її бік нецензурною лайкою, штовхав та погрожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Саратський районний суд, своєю постановою від 05.10.2022 року у справі №513/942/22, визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні цих адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-2 КУпАП та застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривен/

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до пунктів 7, 8 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом прав спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкуватися з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

При визначенні реальності погроз суд приймає до уваги їх форму, характер, місце, час, обстановку їх висловлення, характер попередніх взаємовідносин між винним і потерпілим.

Насильство в сім`ї є однією з розповсюджених форм порушення прав людини. У більшості випадків протиправні дії проти когось із членів родини супроводжуються актами агресії, приниження та жорстокої поведінки. Подібні дії з боку насильника приводять до негативного фізичного, психічного та соціального стану здоров`я постраждалої особи чи кількох осіб, членів цієї родини. Як правило, найбільше страждають від сімейного насильства жінки, діти та люди похилого віку.

Аналіз вищевказаних доказів у сукупності свідчать про те, що погрози та слова кривдника заявник сприймає реально.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до пунктів 4-6 це: - заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування),навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; - заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - заборона вести листування, телефоні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб.

Частиною 3 ст. 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо заявника до своєї співмешканки ОСОБА_1 , а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 .

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 цього Кодексу про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 263, 265, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців, яким:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори, надсилати SMS - повідомлення ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 10.11.2022.

Суддя В. С. Миргород