Справа №705/5347/21
2/705/1131/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 жовтня 2022 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузуб А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради (далі КП «Уманьводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, в якому просило суд стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь КП «Уманьводоканал» борг у розмірі 30021,10 грн за надання послуг з водопостачання та водовідведення та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що КП «Уманьводоканал» надає послугу з централізованого водопостачання та центрального водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає та користується послугами ОСОБА_1 . Договір про надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між позивачем та відповідачем не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачу надавалися, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Від відповідача на адресу КП «Уманьводоканал» не надходило жодних звернень або ж претензій щодо ненадання або надання неякісних житлово-комунальних послуг. Також не надходило звернень про відмову від отримання послуг, які надає позивач.

31.03.2020 абонент передав показник лічильника 270 м3. Після цього абонент (305330) не передавав показники, відповідно нарахування відбувалось згідно із середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці.

20.05.2021 представником КП «Уманьводоканал» було проведено розпломбування лічильника задля подальшої повірки за адресою: АДРЕСА_1 (показник 696 м3).

Нарахування у період тимчасової відсутності лічильника (під час проходження лічильником повірки) здійснюється відповідно до пункту 15 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, в якому вказано: періодична повірка засобів обліку води проводиться в строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги згідно із середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці.

Відповідно до акту розпломбування було встановлено велику різницю в показниках, а саме фактичні показники лічильника за адресою АДРЕСА_1 станом на 20.05.2021 становили 696.

Відповідно, в травні 2021 на показник 696 м3 відбулось нарахування в розмірі 20944,06 грн, а з 21.05.021 по 31.05.2021 відповідно до середньої норми споживання, а саме 2607,40 грн. Отже, загальне нарахування в травні місяці становить 23551,46 грн.

З 21.06.2021 по 01.10.2021 нарахування за адресою АДРЕСА_1 проводилось відповідно до норми споживання, оскільки термін повірки лічильника перевищував 1 місяць.

Станом на жовтень 2021 року нарахування за адресою АДРЕСА_1 проводиться відповідно до норми споживання, оскільки лічильник не опломбований.

15.06.2021 ОСОБА_1 звернувся до КП «Уманьводоканал» з проханням про заключення договору на погашення боргу станом на 01.06.2021 в сумі 24005,82 грн.

Відповідно, 15.06.2021 між боржником ОСОБА_1 та КП «Уманьводоканал» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 41, заборгованість становила на 01.06.2021 24005,82 грн.

Відповідно до п. 1 договору № 41 відповідач ОСОБА_1 станом на 01.06.2021 визнав свою заборгованість перед КП «Уманьводоканал», що підтверджується копією договору реструктуризації № 41, але фактично борг не сплачує.

Відповідач також порушив умови договору реструктуризації, а саме п. 3 «Споживач зобов`язується сплачувати дану заборгованість щомісячно по 1000,25 грн з 01.06.2021 по 01.06.2023», однак ухиляється від сплати по сьогоднішній день.

КП «Уманьводоканал» продовжує надавати свої послуги боржнику, відповідно нараховується плата за спожиті послуги, однак відповідач не сплачує ні борг, ні фактично спожиті послуги, що призвело до заборгованості в розмірі 30021,10 грн.

КП «Уманьводоканал», з метою досудового врегулювання спору, направляло ОСОБА_1 претензію про сплату боргу за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення від 02.09.2021 за вих. № 1467/19.

03.09.2021 складена службова про те, що абонент ОСОБА_1 має заборгованість та на повідомлення не реагує. Оскільки в добровільному порядку вказане питання з відповідачем вирішити неможливо, позивач звернувся до суду.

Представник позивача КП «Уманьводоканал» Надворна І.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, у тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті «Судова влада України», у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Провівши заочний розгляд справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Частина 1 статті 6 Закону № 2189-VIII встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ст. 1 Закону 2189-VIII індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону № 2189-VIII визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 12 Закону України № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання комунальних послуг має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання комунальних послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги.

Типова форма договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджена Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 12-15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів.

За змістом ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Судом встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де користується послугами водопостачання та водовідведення. Послуги за вказаною адресою надає КП «Уманьводоканал», та відповідач є власником особового рахунку № НОМЕР_1 за цією адресою. Договір між позивачем та відповідачем щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не укладався, але той факт, що саме ОСОБА_1 є користувачем послуг, що надаються позивачем у справі, підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи. У зв`язку з цим відповідач несе відповідальність за несплату наданих послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Згідно з довідкою КП «Уманьводоканал», складеною на абонента ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_1 , станом на 01.11.2021 заборгованість становить 30021,10 грн. При цьому комунальні послуги надавалися постійно, що підтверджується здійсненням нарахувань по лічильнику.

Відповідно до договору № 41 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 15.06.2021 відповідач ОСОБА_1 станом на 01.06.2021 визнав свою заборгованість перед КП «Уманьводоканал» на суму 24005,82 грн та зобов`язувався сплачувати дану заборгованість щомісячно по 1000,25 грн з 01.06.2021 по 01.06.2023.

Позивачем КП «Уманьводоканал» на адресу відповідача ОСОБА_1 02.09.2021 за № 1467/19 направлялась претензія з повідомленням про існування боргу, який необхідно сплатити, або ж КП «Уманьводоканал» вживатиме заходи відповідно до чинного законодавства України.

03.09.2022 контролером дільниці № 1 ОСОБА_2 складено службову записку, в якій вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 рахується абонент р/р НОМЕР_1 , ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про заборгованість, на зауваження та попередження не реагує.

Відповідачем до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих послуг, факти невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг відсутні.

Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлені обов`язки споживачів питної води, послуг з питного водопостачання та водовідведення, серед яких зокрема визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання; забезпечувати безперешкодний доступ відповідальних представників підприємств питного водопостачання до власних водопровідних мереж та обладнання для контролю за рівнем споживання питної води, а також для виконання відключення і обмеження споживання відповідно до встановленого порядку.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, відповідач фактично отримує вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляється, що є порушенням грошового зобов`язання, у тому числі за укладеним договором та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача не зверталась, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача підлягає заборгованість по оплаті централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 30021,10 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 19, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради борг у розмірі 30021 (тридцять тисяч двадцять одна) гривня 10 копійок за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Уманьводоканал» Уманської міської ради витрати на сплату судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Комунальне підприємство «Уманьводоканал» Уманської міської ради; 20304, Черкаська область, м. Умань, вул. Максима Залізняка, 16, .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя О.І.Єщенко