Провадження № 2/161/4124/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Фурман Ю.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

22.09.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі частки із спільного майна. Свій позов мотивує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка водночас є матір`ю ОСОБА_2 та бабою ОСОБА_3 . Відповідно до заповіту ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за №1-2103 від 31.08.1995 року державним нотаріусом Луцького районної державної нотаріальної контори Зінчук Г.Т., спадкоємцями зазначеного у заповіті майна: цілий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 , в рівних долях є її діти ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . У свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2015 року за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є в спільній частковій власності виділено в натурі частину житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 103,8 кв.м. та господарські споруди, що становить 79/100 частки будинковолодіння. На даний час назву населеного пункту та вулиці, які є предметом даного спору перейменовано із АДРЕСА_3 . На підставі викладеного, просить суд виділити йому в натурі 21/100 часток житлового будинку АДРЕСА_4 , а також 3/4 частин господарських будівель та споруд; припинити право спільної часткової власності.

До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримала, судові витрати по справі просила залишити за позивачем.

Відповідачі до початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовну заяву визнають, судові витрати просять залишити за позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.05.2015 року в цивільній справі № 161/16856/14-ц ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було виділено в натурі 79/100 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за кожним із них право спільної сумісної власності, в тому числі на відокремлені частини житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до запропонованого варіанту № 2 розподілу будинковолодіння в частках 79/100 до 21/100 частки (без добудови до житлового будинку) згідно висновку № О-10 будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року, проведеної в рамках розгляду даної справи.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили та, в силу положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України, має преюдиційне значення при розгляді даного спору.

Зазначеним судовим рішення в цивільній справі № 161/16856/14-ц було встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 до моменту проведення розподілу спірного будинковолодіння володіли ним на праві спільної часткової власності, а також, при проведенні такого (розподілу) розмір ідеальної частки ОСОБА_1 у майні збільшений до 21/100 частин.

Судом також встановлено, що наразі населений пункт та назва вулиці, на якій розташоване спірне будинковолодіння переіменовано із АДРЕСА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частинами 1, 2 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ч. 1, 2 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якої зменшилась.

Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 Постанови № 7 роз`яснено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 належить на праві власності 21/100 частка у житловому будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_4 .

Як вбачається із висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи № 13, виготовленого 19.07.2022 року Товариством «Експерт Інвест» на замовлення ОСОБА_1 , належні позивачу на праві власності 21/100 частка спірного будинковолодіння складається із: кімнати 1-6 площею 20,8 кв.м., кладової 1-7 площею 7,8 кв.м. та кухні 1-8 площею 7,4 кв.м.

До аналогічного висновку прийшов судовий експерт під час виготовлення висновку № О-10 будівельно-технічної експертизи від 19.02.2015 року, яка була проведена при розгляді цивільної справи № 161/16856/14-ц.

За наведених обставин, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_1 в натурі 21/100 часток житлового будинку АДРЕСА_4 .

При вирішенні заявлених позовних вимог, суд приймає до уваги положення ст. 206 ЦПК України та вважає, що визнання відповідачами позовних вимог зі змістом, який викладений у позові ОСОБА_1 , не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна у повному обсязі.

Судові витрати по справі позивач просить залишити за ним, а тому підстав для їх розподілу між сторонами на підставі ст. 141 ЦПК України суд не вбачає.

На підставі ст.ст. 358, 364, 367 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки із спільного майна задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі належні йому 21/100 часток житлового будинку АДРЕСА_4 , а саме (згідно технічного паспорту на вказаний об`єкт нерухомого майна): кімнати 1-6 площею 20,8 кв.м., кладової 1-7 площею 7,8 кв.м. та кухні 1-8 площею 7,4 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_4

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 : адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення в повному обсязі 07 листопада 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук