Провадження № 2/638/740/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Солодовник К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Кобзар» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди їй у користуванні нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» подати документи для реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0036618 від 27 червня 2007 року про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» () за адресою 61166, місто Харків, проспект Науки (раніше - проспект Леніна), будинок 36, кімната 32. Судові витрати покласти на Відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 червня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 0036618. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» () за адресою: АДРЕСА_1 . 10 лютого 2009 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі продажу нежитлових приміщень за реєстровим №231, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Ларисою Вікторівною, відповідно до якого вона набула право власності на нежитлове приміщення 2-го поверху № 32, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 лютого 2009 року. Відповідно до даного договору відповідач повинен був повністю звільнити та передати майно протягом 30 днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення даного договору. Відповідач порушив істотну умову договору, згідно з якою мав повністю звільнити та передати їй майно протягом 30 днів з 10 лютого 2009 року, тобто до 12 березня 2009 року. Вона не була повідомлена відповідачем про той факт, що адреса: АДРЕСА_1 , вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження ТОВ «Бізнес-центр «Кобзар». У жовтні 2021 року у зв`язку із низкою незаконних дій з боку ТОВ «Бізнес- центр «Кобзар», направлених на протиправне припинення подачі електроенергії до приміщень, що належать позивачці, остання дізналася адресу, за якою зареєстрований відповідач протягом останніх 15 років, тринадцять з яких дане приміщення знаходиться у її власності. За період з 10 лютого 2009 року, після укладення договору купівлі-продажу, і до моменту подання позову між нею та відповідачем не було укладено жодних договорів чи угод, які б дозволяли відповідачеві зареєструвати місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Кобзар» у приміщенні, яке належить їй на праві власності. Вона є єдиною власницею кімнати АДРЕСА_3 . Тобто така поведінка відповідача є незаконною та перешкоджає їй користуватися нерухомим майном, що належить на праві власності. Відповідач реалізує належні власнику майна правомочності без відповідної правової підстави, як договору оренди, користування або інше, що об`єктивно перешкоджає у здійсненні позивачем своїх прав.

У судове засідання сторони не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належно та своєчасно.

Представник відповідача надав суду письмовій відзив, згідно якого проси відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, вказавши на відсутність підстав для його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

10.02.2009 між сторонами у справі укладено договір купівлі- продажу нежитлових приміщень, який зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.02.2009 № 231. За умовами даного договору відповідач передав, а позивач набув право власності на нежитлові приміщення № 3, 4, 5, 6, 7, 30, 30а, 31, 32, 33, 34, що розташовані на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єніною Л.В.

Відповідач зобов`язався звільнити та передати за актом прийому-передачі вищезазначені приміщення протягом 30 днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.02.2009, завіреного приватним нотаріусом ХМНО Єніною Л.В. реєстровий№ 231 від 11.03.2009, позивачу передані звільнені від зайвих предметів нежитлові приміщення № 3,4,5, 6, 7, 30, 30а, 31, 32, 33, 34, що розташовані на другому поверсі будинку АДРЕСА_2 . В даному акті сторони зазначили, що жодних майнових та інших претензій один до одного не мають.

Таким чином, обов`язки сторін за даним договором є виконаними в повному обсязі. Крім того, ні позивач ні відповідач не оспорюють договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, як повністю так і в окремій його частині, щодо невиконання або неналежного виконання того чи іншого обов`язку.

Доказів про те, що відповідач чинить позивачу перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права власності суду не надано.

Щодо неповідомлення відповідачем позивача про адресу реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , суд вказує наступне.

Дане твердження позивача спростовується договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.02.2009, оскільки в першому абзаці першого аркушу договору зазначено: «Ми, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОБЗАР» ідентифікаційний код юридичної особи 35245300, юридична адреса: м. Харків, пр. Леніна 36, кімн. 32, в особі директора Хмелевцова Олександра Ігоровича та ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 », аналогічний запис (в якості реквізитів) міститься на другому аркуші договору купівлі-продажу поряд з місцем де сторони поставили свій підпис. Тобто, підписуючи вищезазначений договір, позивач ознайомилась з текстом договору, в якому двічі вказана юридична адреса відповідача як АДРЕСА_1 , що підтверджує обізнаність позивача про юридичну адресу відповідача.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Так, право користування це забезпечена законом можливість власника вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її призначення, одержувати плоди і доходи, з метою задоволення різноманітних потреб.

Право користування річчю передбачає отримання користі в різних формах. Здійснюючи право користування будинком, власник може отримати користь, здавши будинок або його частину в оренду, у вигляді орендної плати, що є доходом. В даному випадку власник (Позивач) здійснює не лише право користування, але й розпоряджання. Укладаючи договір оренди будинку, власник вчиняє активні вольові дії щодо передачі частини своїх прав на річ іншій особі - орендареві. Тобто визначає юридичну долю речі на певний період часу. Водночас ці дії власника спрямовані на отримання користі від належної йому речі, яка проявляється у формі орендної плати. Ці дії мають ознаки права користування.

Право розпорядження - забезпечена законом можливість власника визначати фактичну та юридичну долю речі: передавати її іншим особам у власність чи тимчасове володіння і користування, а в деяких випадках - і в розпорядження. Право розпоряджання визначає динаміку відносин власності, що полягає у вчиненні власником певних активних дій щодо речі. На підставі права розпоряджання власник має можливість передати своє право власності на річ іншим особам, фізично знищити річ, покинути, відмовитись від речі. Вчиняючи такі дії, власник фактично визначає майбутнє речі, її подальшу юридичну долю.

З наведеного вбачається, що всі можливі форми реалізації права користування та розпорядження кімнатою АДРЕСА_4 на 2 поверсі будинку АДРЕСА_2 , позивач мав право здійснювати самостійно і безперешкодно, а доказів про перешкоди з боку відповідача суду не надано.

Також, позивачем не наведено в чому виразилось порушення з боку відповідача, в якому саме праві, як складових права власності він був обмежений.

Позивачем всупереч не надано жодних доказів підтвердження в будь-якій формі порушення відповідачем права власності позивача на кімнату АДРЕСА_4 на 2 поверсі будинку АДРЕСА_2 .

Представником відповідача надано докази про те, що 31.01.2022 відповідачем приватному нотаріусу Назаровій О.С. подано заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За результатом розгляду вказаної заяви, приватним нотаріусом Назаровою О.С. 01.02.2022 внесені відповідні зміни до відомостей відповідача в частині місцезнаходження, а саме місцезнаходження відповідача змінено з кімнати АДРЕСА_5 на місцезнаходження « АДРЕСА_6 ». Зміна місцезнаходження відповідача підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача від 07.02.2022 про внесені 01.02.2022 зміни.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 ..

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 274-275, 279 ЦПК України, ст.ст.317,319,21,391 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес центр «Кобзар» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий