ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Справа № 495/3779/22
Номер провадження 2/495/1701/2022
01 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,
із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегілгального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, -
ОСОБА_1 звернувся суду з позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегілгального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просить скасувати у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна арешт нерухомого майна, на все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 11694193 від 06.10.2011 року накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №28691858 від 14.09.2011 року.
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
20.02.2022 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення угоди купівлі-продажу належної йому квартири, але позивачу стало відомо, що на його нерухоме майно було накладено обтяження у вигляді арешту на все майно. Згідно довідки КБ АТ «Приватбанк» від 14.02.2022 року №D4IK1AV3JLNKC668 станом на 14.02.2022 року заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанком» не має. Згідно листа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегілгального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)станом на 14.02.2022 року відсутні та не перебували виконавчі провадження про стягнення з позивача заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанка». Посилаючись на викладені обставини та з метою захисту свого права власності, позивач звернувся до суду, оскільки зняти арешт у досудовому порядку немає можливості, в звязку з чим позивач просить зняти арешт з належного йому нерухомого майна.
Рух справи у суді
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
20.02.2022 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення угоди купівлі-продажу належної йому квартири, але позивачу стало відомо, що на все нерухоме майно яке йому належить було накладено обтяження у вигляді арешту.
Згідно довідки КБ АТ «Приватбанк» від 14.02.2022 року №D4IK1AV3JLNKC668 станом на 14.02.2022 року заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанком» позивач не має.
Згідно листа Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегілгального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)станом на 14.02.2022 року відсутні та не перебували виконавчі провадження про стягнення з позивача заборгованості на користь АТ КБ «ПриватБанка».
Статями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує права.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно статей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Приписами ст.10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили.
Згідно ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав, вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно», державна реєстрація проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Висновки за результатами розгляду справи
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до переконання про те, що існування обтяження нерухомого майна позбавляє можливості позивача як власника вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, оскільки іншого способу захисту свого права власності у позивача не має та обраний спосіб в даному випадку суд вважає правильним, таким що не порушує інтереси третіх осіб та таким, що не суперечить закону, в зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 280-289, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегілгального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна арешт нерухомого майна, на все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 11694193 від 06.10.2011 року накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №28691858 від 14.09.2011 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Анісімова Н.Д.