Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1626/21 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В.
Категорія 82 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Галацевич О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №935/1626/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа - Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживача

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2021 року, яке ухвалено суддею Янчук В.В.

встановив:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким: визнати незаконними дії ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі - ТОВ «ГК «Нафтогаз України») щодо відмови йому в укладенні договору приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам; зобов`язати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» укласти з ним договір приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам; стягнути з відповідача на свою користь кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 30000,00 грн. та кошти, витрачені на подання і розгляд позовної заяви в сумі 1303 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що більше сорока років проживає в будинку АДРЕСА_1 , який належить його дочці ОСОБА_2 . Для приготування їжі у вказаному будинку користується газовою плитою, а тому виявив бажання користуватися послугами та газом, який постачає ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за вищевказаною адресою.

16.03.2021 року на сайт ТОВ «ГК «Нафтогаз України» позивач, як споживач направив належно оформлену заяву-приєднання, яку отримав відповідач, про що свідчить скріншот з електронного сайту. Однак, відповідач відмовився укладати договір, посилаючись на необхідність надати документ, що підтверджує право власності на об`єкт газопостачання за вищевказаною адресою. В подальшому, позивач неодноразово надсилав відповідачу письмові заяви про укладення договору на постачання газу з необхідним переліком документів, а також до заяви додавав заяву-погодження власника будинку ОСОБА_2 на укладення договору на постачання газу саме з позивачем. Проте постачальник безпідставно відмовляв в укладенні договору-приєднання саме з позивачем, не врахувавши при цьому положення статті 405 ЦК України.

У зв`язку з чим позивач вважає, що відмова в укладенні договору приєднання підпадає під дію ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить ч. 4 ст. 633 ЦК України та іншим нормам матеріального права.

Також просив стягнути з ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 30000,00 грн. в рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, оскільки незаконні дії відповідача спричинили позивачу шкоду, яка полягає у порушенні стосунків з оточуючими людьми, порушенні нормальних життєвих зв`язків, необхідності витрачати особисті кошти та час для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. Позивач, окрім іншого, позивається до суду з вимогою відшкодувати кошти витрачені на подання і розгляд цієї позовної заяви в сумі 1303 грн.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2021 рокуу задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що суд не дослідив належним чином надані докази на підтвердження позовних вимог, не зазначив аргументів позивача про виконання ним, як споживачем пункту 5 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, щодо надання необхідних документів для укладення договору постачання природного газу, в тому числі належним чином оформлену та підписану заяву-погодження власника будинку ОСОБА_2 на укладення вказаного договору саме з позивачем. Крім цього, відповідач у справі своїми діями щодо відмови позивачу в укладенні договору, що призвело до звернення до суду за захистом порушеного права, спричинив немайнову шкоду, яка полягає у порушенні стосунків з оточуючими людьми, порушенні нормальних життєвих зв`язків, виникненні негативного для нього явища, зокрема, необхідності неодноразового повторного звернення на встановлення істини в справі та доказування для вирішення питання протиправної бездіяльності, витрачання особистого часу значних коштів, сили для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані. Розмір моральної шкоди позивач оцінив в 30000,00 грн. Також на підготовку матеріалів позовної заяви до суду був витрачений час, вартість якого складає 1303,00 грн. У своїх доводах послався також на практику Верховного Суду у справах щодо відшкодування моральної шкоди. Інші доводи апеляційної скарги зводяться до мотивів позовної заяви.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 30 березня 2021 року звернувся до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» з письмовою заявою про укладення договору на постачання газу, в якій зазначив, що проживає по АДРЕСА_1 , має у власності газову плиту для приготування їжі, тому має бажання користуватися газом, який постачатиме товариство за даною адресою. ЕІС-код, присвоєний Оператором ГРМ згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем - 56ХМ12L00005872Е. Власником вказаного приватного будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , яка за вказаною адресою не проживає та не є власником газової плити для приготування їжі, і нею не користується. Просить укласти з ним договір на газопостачання (а.с.8).

На електрону пошту позивача, що за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлено від ІНФОРМАЦІЯ_2 інформацію про обробку заяви позивача на приєднання до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (крок 1 та сформовано заяву), що підтверджується скріншотом сторінки електронної пошти позивача та скріншотом вхідної пошти листів відповідача (а.с.9).

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 від 30.03.2021 про погодження укладення договору на постачання електричної енергії, що була адресована ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та підписана ОСОБА_1 (за дорученням ОСОБА_2 ), заявник погоджує укладення договору на постачання газу з ОСОБА_1 (а.с.35).

Відповідно до акту № 735 від 07.06.2021, що складений депутатом Коростишівської міської ради, позивач зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також, за вказаною адресою зареєстрована дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник вказаного будинку), яка проживає без реєстрації в м. Києві.

05 квітня 2021 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надало відповідь №119/5.3-2123 та роз`яснило, що відносини постачальників природного газу з побутовими споживачами регулюються «Правилами постачання природного газу», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015. Враховуючи те, що власником домоволодіння є ОСОБА_2 , тому для процедури зміни постачальника та укладання договору постачання природного газу потрібно надати заяву-приєднання до договору постачання природного газу саме від власника помешкання (а.с.12).

20 квітня 2021 року позивачем повторно надіслано до ТОВ «Газопостачальна компанія» Нафтогаз України» заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем від ОСОБА_1 та підписано ОСОБА_1 (КЦП).

Відповідачем на вищевказану заяву надіслано відповідь № 119/5.3-3137 від 30.04.2021, в якій позивачу було роз`яснено, що для процедури зміни постачальника та укладання договору постачання природного газу потрібно надати заяву- приєднання до договору постачання природного газу саме від власника помешкання ОСОБА_2 , разом із пакетом документів (а.с.14).

Положеннями пункту 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі Правила), передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно з пунктом 4 розділу V Правил побутовий споживач, який має намір змінити діючого постачальника, повинен звернутись до нового постачальника із заявою - приєднанням до договору постачання природного газу. Порядок подання заяви-приєднання визначено розділом ІІІ.

Пунктом 11 розділу ІІІ Правил передбачено, що для укладання договору постачання природного газу побутові споживачі разом із заявою-приєднанням до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам пред`являють постачальнику оригінали таких документів: документи, якими визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення); документ, що посвідчує особу споживача (для громадян України - паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для осіб, недавно прийнятих до громадянства України); для іноземців та осіб без громадянства - національний паспорт або документ, що його замінює), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, - серія та номер паспорта); належним чином оформлена довіреність на представника побутового споживача, уповноваженого представляти його інтереси під час процедури укладання договору на постачання природного газу (за необхідності).

Якщо подані до заяви про внесення змін до персоніфікованих даних споживача або про укладання договору на постачання природного газу з новим власником об`єкта (новим споживачем) дані потребують уточнення, постачальник із спеціальними обов`язками протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення даних.

За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник із спеціальними обов`язками протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або з дати усунення зауваження) повідомляє споживача про корегування персоніфікованих даних або укладання договору постачання природного газу.

В пункті 13 розділу ІІІ Правил зазначено, що якщо подана побутовим споживачем інформація (у тому числі документи) із заявою -приєднання до договору постачання природного газу потребує уточнення, постачальник протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви - приєднання до договору постачання природного газу надсилає споживачу письмовий запит щодо уточнення інформації (у тому числі документів). Якщо протягом п`ятнадцяти днів з дня реєстрації заяви - приєднання до договору постачання природного газу побутовий споживач не надав уточнену інформацію ( у тому числі документи), подана заява-приєднання анулюється.

Відповідно до п. 1.4.Типового Договору Споживач - фізична особа, об`єкт якої фізично підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична чи юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримає житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Згідно п.5 розділу І Правил об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.

За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні (пункт 20 Розділу ІІІ Правил).

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що позивач в порушення п.11 розділу ІІІ Правил при зверненні до відповідача із заявою про укладення договору постачання природного газу, у зв`язку із зміною діючого постачальника природного газу, не надавав весь перелік необхідних документів, в тому числі відповідно до п.20 Розділу ІІІ Правил належним чином оформлену заяву-погодження власника ОСОБА_2 на укладення договору саме з позивачем ОСОБА_1 , як користувачем об`єкта побутового споживача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про визнання незаконними дій ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та зобов`язання укласти договір-приєднання про постачання природного газу, через недотримання ОСОБА_1 процедури укладення вказаного договору, зазначивши відповідні мотиви.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Разом з тим, оскільки вимоги про відшкодування шкоди є похідними від зазначених вище вимог, то підстав для їх задоволення у суду першої інстанції також не було.

Крім того, надані позивачем під час апеляційного розгляду справи докази, а саме копія скарги позивача до Держпродспоживслужби України від 17.01.2022 року, письмова згода ОСОБА_1 від 16.01.2022 року про надання згоди на доступ до персональних даних, лист ТОВ «ГК «Нафтогаз України» від 18.01.2022 року, скріншот з електронного кабінету не підлягають прийняттю та дослідженню апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене районним судом 24 грудня 2021 року. Надані позивачем письмові докази датовані 16-18 січня 2022 року, тобто вказані докази були відсутні на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача та прийняття судом до апеляційного розгляду справи вищевказаних доказів, оскільки відсутність їх існування на момент прийняття рішення судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ч.3 ст.367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду апелянтом не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2021 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді