Справа № 591/3282/22
Провадження № 2/591/1853/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення боргу

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу та свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2019 року вона передала у борг відповідачу грошову суму у розмірі 240000 грн. строком на два роки. Вказані кошти передавалися відповідачу для придбання автомобіля. Під час укладення договору позики з позичальником було обумовлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за вище вказаним договором позики, позичальник має паво звернути стягнення за позикою на нерухоме майно позичальника, яке складалося з частки у спільній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До цього часу кошти відповідачем не повернуті. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь суму в розмірі 240000 грн. у рахунок погашення боргу за договором позики та борговою розпискою від 15.12.2019 року шляхом звернення стягнення на частку у спільній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

15.08.2022 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите спрощене позовне провадження по справі і призначено судове засідання на 19.10.2022 року. 19.10.2022 року судове засідання відкладено на 17.11.2022 року.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Недведський О.О. в письмовій заяві позов підтримав повністю, просить слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві позов визнав, просить розглядати справу без його участі.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що 15.12.2019 року позивачка ОСОБА_1 передала у борг відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 240000 грн. строком на два роки, що підтверджується копією договору позики від 15.12.2019 року (а.с. 3).

На підтвердження факту передачі позивачкою грошових коштів відповідачу було складено розписку (а.с.4).

Грошові кошти відповідачем до цього часу не повернуті.

Крім цього, під час укладення договору позики з позичальником було обумовлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань за вище вказаним договором позики, позичальник має паво звернути стягнення за позикою на нерухоме майно позичальника, яке складалося з частки у спільній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.02.2009 року (а.с.8), договору про визначення часток від 18.10.2022 року (а.с.32) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.37), ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші співвласники вказаної квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти звернення стягнення на 1/3 частку квартири, яка належить відповідачу, на підтвердження чого надали заяви до суду ( а.с.38, 45).

Відповідно до Звіту про оцінку майна двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 28.06.2022 року (а.с.7) її ринкова вартість становить 708150 грн.. Тобто, вартість 1/3 частки вказаної квартири складає 236050 грн.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ст. 1047 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2400 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525-526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )грошову суму в розмірі 240000 грн. у рахунок погашення боргу за договором позики та борговою розпискою від 15.12.2019 року шляхом звернення стягнення на 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору - 2400 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО