Ухвала

07 листопада 2022 року

місто Київ

справа № 344/5570/17

провадження № 61-10468ск22

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес комфорт», про зобов`язання виконати умови договору,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд» (далі - ТОВ «Франківськміськбуд»), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес комфорт», у якому просила зобов`язати ТОВ «Франківськміськбуд» виконати умови договору купівлі-продажу від 07 березня 2013 року № Ф/Н 150-69А.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 13 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2017 року, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд зобов`язав ТОВ «Франківськміськбуд» виконати умови договору купівлі-продажу від 07 березня 2013 року № Ф/Н 150-69А, а саме:

- підписати із ОСОБА_1 акт приймання-передачі квартири АДРЕСА_1 ;

- надати ОСОБА_1 документи, що потрібні для оформлення права власності на зазначену квартиру, зокрема: акт приймання-передачі квартири; довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь у інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану ТОВ «Франківськміськбуд» про участь ОСОБА_1 у інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва; засвідчену ТОВ «Франківськміськбуд» копію документа, що підтверджує виникнення, перехід і припинення речових прав на земельну ділянку, на якій збудовано житловий будинок; посвідчену ТОВ «Франківськміськбуд» копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації, прийнятої органом Держархбудконтролю; засвідчену ТОВ «Франківськміськбуд» копію рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про присвоєння поштових адрес стосовно будинку на АДРЕСА_2 щодо присвоєння номера 150.

Здійснив розподіл судових витрат.

Постановою від 05 грудня 2018 року Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу ТОВ «Франківськміськбуд», рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2017 року скасував, справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням від 01 червня 2022 року Івано-Франківський міський суд

Івано-Франківської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд скасував арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2017 року.

Постановою від 12 жовтня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2022 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 21 жовтня 2022 року із використанням засобів поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року, позов залишити без розгляду.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначила підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначила те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 квітня 2022 року у справі № 522/18010/18, у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц, за змістом яких згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду;

- (2) суд апеляційної інстанції ухвалив рішення неповноважним складом суду;

- (3) суд апеляційної інстанції в порушення правил статті 200 ЦПК України ухвалив рішення по суті у підготовчому судовому засіданні без призначення справи до судового розгляду.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 1 частини першої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання нею вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зупинити дію рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної потреби у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що заявник не навела обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію рішень судів першої та апеляційної інстанцій, не підтвердила ризики настання негативних наслідків для неї, не надала докази відкриття виконавчого провадження, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

IV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/5570/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франківськміськбуд», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес комфорт», про зобов`язання виконати умови договору.

У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 червня 2022 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак