УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

09.11.2022 Справа №607/15781/22 Провадження № 2-о/607/434/2022

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИВ:

08.11.2022 ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гатало М.Я., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_1 та на якій розташована 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, які перебувають у власності ОСОБА_1 (факт власності).

Ознайомившись зі змістом заяви та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Вказані висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 712/10959/17.

З викладеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_1 та на якій розташована 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, які перебувають у власності ОСОБА_1 (факт власності).

Тобто заявник не просить встановити юридичний факт, від якого у подальшому буде залежати виникнення майнових прав заявника, а просить визнати за ним власне саме майнове право, на підтвердження якого у заявника відсутні правовстановлюючі документи.

Так, визнання права власності за фізичною особою як один із способів захисту цивільних прав передбачений ст. 19 ЦК України і може бути предметом судового розгляду, але при наявності для цього правових підстав і тільки в порядку позовного, а не окремого провадження.

Суд не має права розглядати справи про встановлення факту належності права власності на майно в порядку окремого провадження, так як саме по собі таке звернення передбачає наявність спору про право.

Указане випливає і зі змісту ст. 392 ЦК України, яка визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин доходжу висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на земельну ділянку, що знаходиться на АДРЕСА_1 та на якій розташована 1/2 частка житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, які перебувають у власності ОСОБА_1 , не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки у даному випадку вбачається спір про право, а тому, як наслідок, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Поряд з цим вважаю за необхідне зауважити, що 27.10.2022 суд вже постановив ухвалу, якою відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі, де заявник в окремому провадженні заявляв аналогічну вимогу про визнання права власності, та суд роз`яснив заявнику його право звернутися за захистом свої прав у порядку позовного провадження. Відтак подання аналогічної заяви у порядку окремого провадження слід розцінювати як зловживання ОСОБА_1 своїми процесуальними правами.

Керуючись ст. 258-261, 274, 293, 315, 353, 355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати заявнику разом із заявою та доданими неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська