"15" квітня 2022 р. Справа № 596/136/21
Провадження № 2-др/596/4/22
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвоката Череватого Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат,-
24 лютого 2022 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - адвокат Череватий П.М. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908.00 гривень судового збору та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 гривень.
В обгрунтування заяви представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокат Череватий П. М. вказав, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат Чудопалов Ю. Ю. до ОСОБА_1 , третя особа: сектор «Служба у справах дітей Гусятинської селищної ради» про визначення місця проживання дітей разом із батьком. Задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Череватий П.М. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: сектор «Служба у справах дітей Гусятинської селищної ради» про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю.
У вказаному рішенні суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Оскільки зустрічні позовні вимоги Мельник НА судом задоволенні у повному обсязі, то з ОСОБА_3 па її користь слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 908 грн.
Також вказав, що в судовому засіданні 15 лютого 2022 року до закінчення судових дебатів, ним було заявлено, що ОСОБА_1 очікує попести судові витрати пов`язанні з оплатою правничої допомоги адвоката, а відповідні докази на підтвердження вказаної обставини будуть додатково надані суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення на протязі п`яти днів з дня прийняття рішення у справі.
Як видно із наявного в матеріалах справи ордеру про надання правничої допомоги, правнича допомога ОСОБА_1 надавалася згідно договору від 18.02.2021року, який укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «ВІФІКС». Відповідно до п.1.1 вищевказаного договору ОСОБА_1 доручила, а адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу останній з представництва її інтересів у цивільній справі №596/136/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей та з підготовки, подання до суду від її імені зустрічної позовної заяви до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, а також представництва інтересів ОСОБА_1 під час судового розгляду вищевказаної цивільної справи. Згідно пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору, розмір гонорару за надання правничої допомоги, порядок та строки його сплати встановлюється відповідно до Додаткової угоди, укладеної між сторонами, що є не від`ємним додатком до цього Договору або за домовленістю сторін. Підставою для сплати розміру гонорару визначеного в п. 4.1 договору є підписана сторонами додаткова угода.
З метою обґрунтування обумовленого сторонами та заявленого до стягнення розміру витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_1 - адвокатом Череватим П.М. виконано наступні послуги:
- проведено зустріч та усну консультацію із ОСОБА_1 ;
-проаналізовано та вивчено зміст усіх наданих позивачкою ОСОБА_1 документів;
- вивчено матеріали цивільної справи №596/136/21 при ознайомленні з ними;
-підготовлено та подано адвокатські запити, а також отримано відповіді на них;
-підготовлено зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дітей разом із ОСОБА_1 , яку надіслано до суду;
-з`ясовувалося на сайті Судової влади України інформації про рух цивільної справи та усне повідомлення про неї позивачці;
-прийняття участі у судових засіданнях по даній справі;
-прийняття участь у засіданні служби у справах дітей Гусятинської селищної ради.
Також представник ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з тим, що адвокатське об`єднання «ВІФІКС» зареєстроване у м.Тернопіль, де він проживає та здійснює свою адвокатську діяльність, ним також було витрачену значну кількість часу на проїзд для участі у судових засіданнях, які відбувалися у Гусятинському районному суді Тернопільської області, що в смт. Гусятин.
Згідно п. 2 згаданої вище додаткової угоди від 18.02.2021р., вказані в пункті 1 грошові кошти ОСОБА_1 зобов`язана перерахувати на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання протягом шістдесяти днів з дня прийняття Гусятинським районним судом Тернопільської області судового рішення за наслідками розгляду цивільної справи, вказаної у п.1 додаткової угоди.
На час подання даної заяви, ОСОБА_1 не здійснено фактичної оплати послуг наданих їй адвокатським об`єднанням «ВІФІКС», а визначений додатковою угодою шістдесятиденний строк для оплати послуг ще не сплив.
Підписанням акту від 16.02.2022 року ОСОБА_1 підтвердила факт отримання усіх необхідних їй послуг відповідно до умов договору про надання правничої допомоги від 18.02.2021року та додаткової угоди до вказаного договору від 18.02.2021 року, а також те, що остання немає претензій до адвокатського об`єднання «ВІФІКС» щодо отриманих від нього послуг.
Посилаючись на вищенаведене та вимоги ст.ст.133,137,141 ЦПК України просить зазначену вище заяву задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою судді від 01 березня 2022 року заяву призначено до судового розгляду.
Позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник-адвокат Череватий П.М., які були у встановленому законом прядку повідомлені про день, час, місце розгляду вказаної вище заяви, в судове засідання не з`явилися. Вказані учасники справи надіслали до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у їх відсутності.
Відповідач за зустрічним позовом та позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник - адвокат Чудопалов Ю.Ю., будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду вищевказаної заяви, у судове засідання не з`явилися. Заяв про причини неявки до суду від останніх не надходило.
Станом на 15 квітня 2022 року від відповідача за зустрічним позовом та позивача за первісним позовом ОСОБА_2 та його представника адвоката Чудопалова Ю.Ю. відзиву та заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходило.
Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 15 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник-адвокат Чудопалов Ю.Ю. до ОСОБА_1 , третя особа: сектор «Служба у справах дітей Гусятинської селищної ради» про визначення місця проживання дітей разом із батьком відмовлено.
Задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Череватий П.М. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: сектор «Служба у справах дітей Гусятинської селищної ради» про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю задоволено.
Визначено місце проживання дітей: неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи те, що при зверненні до суду позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 було оплачено 908.00 гривень судового збору, вказані витрати слід покласти на відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та стягнути із нього на користь ОСОБА_1 908.00 гривень судового збору.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача за зустрічним позовом-адвокат Череватий П.М. подав наступні докази: акт про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 18 лютого 2021 року від 16 лютого 2022 року (Т.2 а.с.9); ордер на надання правничої допомоги серія ВО №1033297 від 16 березня 2021 року (Т.1 а.с.226); копію договору про надання правничої допомоги від 18 лютого 2021 року (Т.2 а.с.5-7); копію додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 18 лютого 2021 року (Т.2 а.с.8); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (Т.1 а.с.46).
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01.02.2022р. у справі №«128/1326/18 зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки мас бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.137 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.11.2013 року у справі «Бєлоусов проти України» (п.115) зазначено, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язання, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договору.
Чинне цивільне - процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частин 1-5 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки матеріали справи не містять клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.223,258,259, 263-265, 268, 270, 272,273, 352, 354,355 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Череватого Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.
Ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючої в АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп..
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне додаткове рішення складено 25 квітня 2022 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна