Справа № 143/192/21
Провадження № 22-ц/801/1952/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сич С. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 рокуСправа № 143/192/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., позивачів прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури Гупяк О. В., представника Вінницької обласної державної адміністрації Мірошніченко Т. Д., розглянувши за правила-ми, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного про-вадження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, у залі судових засі-дань апеляційного суду цивільну справу за позовом

керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах

держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, за участі тре-

тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні

позивача Погребищенської міської ради Вінницької області до

ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди водного об`єк-

та, стягнення заборгованості у розмірі 24130,08 гривень, пені у сумі 6937,71

гривень, повернення водного об`єкта державі,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 ро-ку, ухвалене у приміщенні суду у м. Погребище Вінницької області за голову-вання судді Сича С. М., повний текст якого складений 14 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2021 року керівник Калинівської місцевої прокуратури Він-ницької області Зубар С. В. звернувся у Погребищенський районний суд Він-ницької області з позовом в інтересах держави в особі Вінницької обласної дер-жавної адміністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Погребищенської міської ради Він-ницької області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди водного об`єкта, стягнення заборгованості у розмірі 24130,08 гривень, пені у сумі 6937,71 гривень, повернення водного об`єкта державі, посилаючись на наступні обставини.

02 грудня 2016 року між Вінницькою обласною державною адміністрацією (далі - Вінницька ОДА) та фізичною особою ОСОБА_1 укладений договір оренди № 523482000-1 строком на 20 років водного об`єкту, предметом якого є ставок площею 14,8616 га, розташований за межами с. Довгалівка Погреби-щенського району Вінницької області, переданий у строкове платне користу-вання для рибогосподарських потреб. Об`єктом оренди за цим договором є: во-да ( водний простір ) об`ємом 174,7 тис.м.куб. та земельна ділянка під водним об`єктом з кадастровим номером :03:002:0021, площею 14,8616 га, а також під гідротехнічними спорудами 0,3797 га. Про передачу земельної ділян-ки водного фонду у користування ОСОБА_1 складений акт приймання-пе-редачі як додаток до договору оренди, зареєстрованого 12 січня 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 18588349.

Відповідно до пунктів дев`ятого, одинадцятого договору орендна плата по-винна вноситися орендарем за воду ( водний простір ) у сумі 6491,60 гривні у рік в УДКСУ у Погребищенському районі щоквартально протягом 30 кален-дарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу; за земельну ділянку - у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у сумі 9743,38 гривень у рік в УДКСУ у Погребищенському районі що-місячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового ( звітного ) місяця. Пунктами тринадцятим, сороковим дого-вору сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у визначені дого-вором строки справляється пеня у розмірі з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день несплаченої суми за кожний день прострочення. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною передбачених догово-ром обов`язків та випадкового знищення, пошкодження об`єкта оренди, яке іс-тотно перешкоджає його використанню, нецільового використання об`єкта оренди, а також з інших підстав, визначених законом.

За даними Департаменту агропромислового розвитку, екології та природ-них ресурсів Вінницької ОДА заборгованість орендаря ОСОБА_1 з оренд-ної плати за воду ( водний простір ) станом на початок 2021 року складала 24130,08 гривень, вона виникла з дня державної реєстрації вказаного договору, тобто з 12 січня 2017 року. На запит прокуратури Департаментом агропроми-слового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької ОДА 27 жовтня 2020 року надана відповідь, з якої убачається, що даним уповноваженим держа-вою органом, самою облдержадміністрацією не використовувався процесуаль-ний порядок стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати, також, зокрема, не вживалися заходи щодо розірвання договору оренди водного об`єкта, відповідач продовжує безоплатно ним користуватися.

Обставини щодо порушень інтересів держави, тривале невжиття органами державної влади заходів, спрямованих на припинення дії чи розірвання догово-ру оренди та повернення водного об`єкту з метою отримання додаткового до-ходу місцевим бюджетом є випадком для представництва прокуратурою інте-ресів держави в особі позивача, передбаченим статтею 131-1 Конституції Украї-ни, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру». Прокурор просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди водного об`єкта від 02 гру-дня 2016 року № 523482000-1 у сумі 24130,08 гривень та пеню у сумі 6937,71 гривень; розірвати договір оренди водного об`єкта від 02 грудня 2016 року № 523482000-1 загальною площею 14,8616 га, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0021, укладений між Вінницькою ОДА та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі водний об`єкт та земельну ділянку, на якій він розташований, шляхом підписання ОСОБА_2 з Вінницькою ОДА акту прийому - передачі.

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 17 лю-того 2022 року на задоволення клопотань керівника Немирівської окружної прокуратури Петраша Р. І., прокурора Калинівської місцевої прокуратури Огір-чук О. Ю., з урахуванням відсутності заперечень з цього питання у представ-ників Вінницької облдержадміністрації Мірошніченко Т. Д., Погребищенської міської ради Вінницької області Жмурчук О. М., відповідача ОСОБА_1 , до участі у справі в якості позивача залучена Немирівська окружна прокуратура Вінницької області як правонаступниця Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області із зазначенням, що усі вчинені у цивільному процесі дії до вступу у справу правонаступника обов`язкові для нього так само як вони були обов`язкові для особи, які він замінив.

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Вінниць-кої обласної державної адміністрації Мірошніченко Т. Д. про заміну позивача у цій справі Вінницьку облдержадміністрацію на правонаступника Погреби-щенську міську раду Вінницької області на підставі пункту двадцять четвертого розділу ХХ «Перехідні положення» Земельного кодексу України, що набрав чинності з 27 травня 2021 року, згідно з яким органом, уповноваженим розпо-ряджатися земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером :03:002:0021, є Погребищенська міська рада Вінницької області. Відмовляючи у такому клопотанні, суд першої інстанції зазначив, що підстав для його задоволення немає, оскільки на земельну ділянку водного об`єкта, котра є предметом спору у цій справі, згідно зі сформованим 17 січня 2017 року за № 78250180 витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 12 січня 2017 року зареєстроване право державної власності. Право комуналь-ної власності Погребищенської міської ради Вінницької області на цю земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстро-ване. Цією ж ухвалою суду першої інстанції задоволена заява керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області Петраша Р. І. та закрито провадження у даній справі у частині стягнення з ОСОБА_1 забор-гованості з орендної плати у сумі 24130,08 гривень та пені у розмірі 6937,71 гривень у зв`язку з відсутністю цього предмета спору, оскільки відповідач спла-тив зазначені кошти за їхнім призначенням.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року позов керівника Немирівської окружної прокуратури Він-ницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної ад-міністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Погребищенської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 задоволений. Розірваний договір від 02 грудня 2026 року № 523482000-1 оренди водного об`єкта, загальною площею 14,8616 га, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0021, укладений між Вінницькою обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 повернути державі водний об`єкт ( ставок ) на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0021, загальною площею 14,8616 га: вода ( водний простір ) водного об`єкта 174,7 тис.м.куб., земельна ділянка під водним об`єктом 14,8616 га, під гідротехнічними спорудами 0,3797 га, розташований на території Погре-бищенської міської територіальної громади Вінницького району Вінницької об-ласті ( за межами населеного пункту с. Довгалівка ), переданий в оренду на під-ставі договору від 02 грудня 2026 року № 523482000-1, шляхом підписання ОСОБА_1 з Вінницькою обласною державною адміністрацією акту прий-мання-передачі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної про-куратури витрати по сплаті судового збору у сумі 4540,00 гривень.

Не погоджуючись з ухваленим 08 вересня 2022 року рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку, про-сить дане рішення суду скасувати, посилаючись на його необгрунтованість, не-об`єктивність, винесення з порушенням норм матеріального, процесуального права, за неповного з`ясування, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до ухвалення незаконного рі-шення. Виклавши у скарзі фактичні обставини справи, наведені прокурором у позовній заяві, скаржник піддає сумніву правомірність підстав здійснення про-курором представництва інтересів держави у цій справі, зазначає про недове-дення позивачем бездіяльності компетентного органу у правовідносинах, що виникли за даним спором. ОСОБА_1 вказує, що у 2017, 2018 роках водний об`єкт за призначенням ним не використовувався через ремонт греблі, роботи з очищення водного плеса. Інформацію про наявність заборгованості Калинівсь-кій місцевій прокуратурі належало витребовувати з органу ДПС, що свідчить про безпідставність її звернення в суд з даним позовом. З довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області від 04 жовтня 2022 року № 19-97-15 уба-чається сплата ним орендної плати у 2017-2022 роках, що суперечить тверджен-ню прокурора про відповідну несплату протягом чотирьох років. До апеляцій-ної скарги ОСОБА_1 додані докази, що не були предметом дослідження судом першої інстанції, зокрема: квитанції про сплату орендної плати за водний об`єкт від 29 червня 2021 року № 160 у сумі 6491,60 гривні та від 09 березня 2021 року № 40 у розмірі 32690,70 гривень, квитанція від 01 серпня 2022 року про сплату орендної плати у сумі 1100,00 гривень, квитанції від 06 квітня 2022 року №№ 26-27 про сплату орендної плати у розмірі 10327,98 гривень, за вод-ний об`єкт у сумі 6491,60 гривні, інформаційна довідка ГУ ДПС у Вінницькій області від 04 жовтня 2022 року № 20782/6/02-32-19-02-15 про сплату ОСОБА_2 орендної плати за період з 01 січня 2017 року по 29 вересня 2022 року за кодом платежу 18010900, зведені кошториси з капітального ремонту греблі у с. Довгалівка.

Керівник Немирівської окружної прокуратури Вінницької області Петраш Р. І., скориставшись визначеним цивільним процесуальним законом правом, за-безпеченим ухвалою апеляційного суду від 08 листопада 2022 року, подав суду 14 листопада 2022 року відзив на апеляційну скаргу відповідача, де наголо-шується на її необгрунтованості, через що задоволенню скарга не підлягає. Позивач звертає увагу, що договором оренди від 02 грудня 2016 року № 523482000-1 визначені дві плати по водному об`єкту, а саме за водний простір та земельну ділянку. Згідно з пунктом п`ятнадцятим частини першої статті 66 Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бю-джетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, плата за орендований водний об`єкт ( водний простір ) державної власності відповідно до реєстрації земельної ді-лянки під водним об`єктом надходить до обласного бюджету. Плата за земель-ну ділянку водного фонду зараховується до відповідних місцевих бюджетів за місцем розташування земельних ділянок ( до міських, сільських, селищних бю-джетів ). Контролюючими органами щодо дотримання законодавства у цій сфе-рі виключно є територіальні податкові органи. Укладений з ОСОБА_1 до-говір оренди водного об`єкта зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 січня 2017 року. Своєчасно не сплачуючи орендну плату за водний об`єкт по укладеному договору, відповідач за період з 2017 року по ІІ квартал 2020 року допустив заборгованість по сплаті орендної плати за водний простір у розмірі 16007,18 гривень, про що йому 05 серпня 2020 року направлялося повідомлення № 06-01-15/5678. Проте доказів про сплату боргу орендодавцю не надавалося. Лише після початку провадження судом у цій справі ОСОБА_1 погасив заборгованість з орендної плати у сумі 24130,08 гривень та сплатив пеню у сумі 6937,71 гривень, у зв`язку із чим суд, на задо-волення клопотання позивача, закрив провадження у справі за цими вимогами. На думку прокурора, додатки до апеляційної скарги з питання сплати орендної плати за земельну ділянку за місцем її розташування, яке не було предметом цього спору, не повинні братися до уваги. Систематичне порушення умов пра-вочину щодо сплати орендної плати за водний простір є підставою для розір-вання договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість. Проведення орендарем ремонтних робіт греблі, очищення водного плеса не звільняє його від обов`язку зі сплати орендної плати.

Позивач вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи правильно застосовані норми матеріального, процесуального права, тому він просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі оскаржуване судове рішення від 08 вересня 2022 року.

Представник позивача Вінницької обласної державної адміністрації, голов-ний спеціаліст відділу представництва інтересів облдержадміністрації у судах Мірошніченко Т. Д. у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є необгрунтованою, такою, що задоволенню не підлягає. У відзиві звернуто увагу, що за договором оренди водного об`єкта від 02 грудня 2016 року № 523482000-1 визначено дві плати: за водний простір, що надхо-дить до обласного бюджету, та земельну ділянку, що сплачується до відповід-ного місцевого бюджету. За період користування на договірних засадах водним об`єктом ОСОБА_1 своєчасно не сплачував орендну плату за водний об`єкт, внаслідок чого за період з 2017 року по ІІ квартал 2020 року у нього виникла заборгованість у розмірі 16007,18 гривень. Орендарю 05 серпня 2020 року за № 06-01-15/5678 Департаментом агропромислового розвитку, екології та природ-них ресурсів направлене повідомлення про необхідність сплати заборгованості, однак ОСОБА_1 належним чином на це повідомлення не відреагував. За період з 12 січня 2017 року по 31 грудня 2020 року заборгованість відповідача склала уже 24130,08 гривень, пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний день несплаченої суми за кожний день прострочення, склала 6937,71 гривень. Представник Вінницької ОДА зауважує, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 безпідставно посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», оскільки код класифікації доходів бюджету по оренді водного об`єкта ( водний простір ) є таким: 22130000 і надходить до бюджету області та контролюється орендодавцем. Орендна плата за земельну ділянку, на сплату якої посилається відповідач, не була предметом спору у цій справі, тому представлені як додатки до апеляційної скарги докази з цього питання не повинні прийматися до уваги. Представник облдержадміністрації Мірошніченко Т. Д. про-сить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , залишити в силі рішення суду першої інстанції від 08 вересня 2022 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо пред-мета спору, на стороні позивача Погребищенської міської ради Вінницької об-ласті свій відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 суду не надав, у судове за-сідання він та відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, хоча обидва ці учасники справи завчасно, в установленому порядку повідомлені про місце, день та час розгляду справи.

У день судового засідання у цій справі 30 листопада 2022 року о 09.25 годині у суд апеляційної інстанції надійшло електронне повідомлення № 2 ОСОБА_3 , де він, посилаючись на агресію російської федерації проти України, просить відкласти розгляд справи на іншу дату, бо він бажає подати додаткові письмові пояснення.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, ураховуючи думку учасників справи, котрі з`явилися у судове засідання і вва-жають можливим і необхідним здійснити розгляд справи у відсутності відпові-дача та представника третьої особи, колегія суддів апеляційного суду не знай-шла законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та згідно із нормами статті 372 ЦПК України ухвалила здійснити розгляд справи у відсут-ності тих учасників справи, які не з`явилися у судове засідання. Такого рішення апеляційний суд дійшов, керуючись нормами статей 364 та 367 ЦПК України, відповідно до яких особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Надати письмові пояснення суду у ОСОБА_1 була реальна можливість протягом усього часу апеляційного провадження у справі, а це з 17 жовтня 2022 року, коли ним пода-на власне сама апеляційна скарга, і перешкод для цього у скаржника жодних не було. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додат-ково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення су-ду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеля-ційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники спра-ви посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випад-ках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду пер-шої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Отже, з огляду на зазначене, законних підстав для відкладення розгляду справи немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представників позивачів відповідно прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури Гупяк О. В. та головного спеціаліста відділу представництва інте-ресів Вінницької обласної державної адміністрації у судах Мірошніченко Т. Д., дослідивши матеріали справи, проаналізувавши у сукупності наявні в ній дока-зи, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Згідно з нормами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунту-ватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Закон-ним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з до-триманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене на захист інтересів держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації як орендодавця, розпорядника землі, який позбавлений можливості реалізувати свої повнова-ження щодо розпорядження земельною ділянкою, передачі її в оренду та отри-мання місцевим бюджетом коштів у вигляді орендної плати за її використання.

Задовольняючи заявлений в інтересах держави позов керівника Немирівсь-кої окружної прокуратури Вінницької області, суд першої інстанції, ретельно встановивши фактичні обставини справи, дослідивши представлені сторонами докази на доведення своїх аргументів, позицій з вирішуваного спору, керую-чись статтею 131-1 Конституції України, статтею 23, частиною першою статті 36 Закону України «Про прокуратуру», статтею 56 ЦПК України, статтями 170, 321, 387 ЦК України, статтями 12, 84, 118, 122, 152 ЗК України, дійшов пере-конливого висновку щодо законності заявлених прокурором позовних вимог.

Суд першої інстанції підкреслив, що право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», статтею 56 ЦПК України. Навівши у рішенні зміст цих законодавчих норм та правові висновки, викладені у пунктах 76 - 81 постанови Великої Палати Вер-ховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, суд зазначив, що Вінницька облдержадміністрація як уповноважений державою орган на регулю-вання правовідносин, що мають місце у цій справі, знаючи про порушення ОСОБА_2 інтересів держави, у межах власних повноважень для їх захисту у розумний строк не зверталася до суду з відповідним позовом. Проте, фактичні обставини у справі свідчать, що починаючи з 01 травня 2017 року ( перший календарний день, що настав після закінчення терміну сплати орендної плати за водний об`єкт за перший квартал його використання ) і до 17 лютого 2021 року ( день підписання позовної заяви прокурором ), тобто впродовж майже чоти-рьох років відповідач не сплачував у дохід місцевого бюджету періодичні пла-тежі із орендної плати за воду ( водний об`єкт ). Суд дійшов висновку про наяв-ність достатніх і переконливих підстав для звернення прокурора у суд із цим позовом в інтересах держави.

Керуючись нормами статей 16, 651 ЦК України, суд зауважив, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сто-рін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Зі змісту правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, убачається, що договір укладався Вінницькою ОДА з метою надходження коштів у вигляді орендної плати, зокрема, за воду ( водний об`єкт ) до доходної частини місцево-го бюджету та їх подальшого розподілу між розпорядниками коштів відповідно до законодавства. Вінницька ОДА мала правомірні очікування на сплату відпо-відачем орендної плати у визначених договором розмірах та у встановлені стро-ки. Проте, внаслідок систематичної несплати ОСОБА_1 орендної плати за воду ( водний простір ) за період з 12 січня 2017 року по 31 грудня 2020 року у нього утворилася заборгованість у сумі 24130,08 гривень, яка погашена уже під час провадження у справі судом першої інстанції. Однак, сплата ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати не слугувала законною підставою для відмови у задоволенні решти позовних вимог, тому суд дійшов висновку про задово-лення позовної вимоги про розірвання договору оренди водного об`єкту від 02 грудня 2016 року № 523482000-1, укладеного між Вінницькою ОДА та ОСОБА_4 . Згідно з нормами статей 653, 785 ЦК України у зв`язку із припинен-ням взаємних зобов`язань сторін правочину наймач зобов`язаний негайно по-вернути наймодавцеві річ у стані, у якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі, тому відпо-відач зобов`язаний повернути державі водний об`єкт (ставок) із земельною ділянкою під цим водним об`єктом шляхом підписання акту прийому - передачі між сторонами.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рі-шенні від 08 вересня 2022 року, колегія суддів апеляційного суду повністю по-годжується, визнаючи їх правильними, обєктивними та справедливими, зроб-леними з урахуванням усіх фактичних обставин справи; суд не помилився у застосуванні до спірних правовідносин, що виникли та мають місце між сторо-нами у справі, норм матеріального права, що їх регулюють, не порушив вимог процесуального законодавства.

Оскаржуючи рішення Погребищенського районного суду Вінницької об-ласті від 08 вересня 2022 року, відповідач ОСОБА_1 піддає сумніву право-мірність підстав здійснення прокурором представництва інтересів держави у цій справі, зазначає про недоведення прокурором бездіяльності Вінницької ОДА, посилається на невикористання ним об`єкта оренди за призначенням у 2017-2018 роках, урешті стверджує про відсутність у нього заборгованості, сис-тематичну сплату ним орендної плати, починаючи з 2017 року.

Мотиви, обгрунтування ОСОБА_1 власної скарги на судове рішення є безпідставними, на увагу вони не заслуговують як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими, неспроможними.

02 грудня 2016 року між Вінницькою ОДА та фізичною особою ОСОБА_1 укладений договір оренди № 523482000-1 строком на 20 років водного об`єкту, предметом якого є ставок площею 14,8616 га, розташований за межами с. Довгалівка Погребищенського району Вінницької області, переданий у стро-кове платне користування для рибогосподарських потреб. За № 18588349 цей правочин 12 січня 2017 року зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Об`єктом оренди за цим договором є: вода ( водний простір ) об`ємом 174,7 тис.м.куб. та земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0021 під водним об`єктом площею 14,8616 га, а також під гідротехнічними спорудами 0,3797 га. Про передачу земельної ділянки водного фонду у користування ОСОБА_1 як додаток до договору оренди складений акт приймання - передачі. За умовами договору оренди скаржник повинен був сплачувати орендну плату за воду ( водний простір ) у сумі 6491,60 гривні у рік та за земельну ділянку у сумі 9743,38 гривні у рік у визначені договірні періоди. Сторони погодили, що у разі невнесення орендної плати у визначені договором строки справляється пеня у розмірі з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день несплаченої суми за кожний день прострочення. Дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною передбачених договором обов`язків.

Судом установлено та безспірно доводиться матеріалами справи, що забор-гованість орендаря ОСОБА_1 з орендної плати саме за воду ( водний про-стір ) з дня державної реєстрації вказаного договору, тобто з 12 січня 2017 року і на початок 2021 року складала 24130,08 гривень; нарахована пеня за кожний день прострочення склала 6937,71 гривень. Орендодавець не вживав реальних заходів для стягнення з боржника заборгованої орендної плати, для розірвання договору оренди водного об`єкта. Відповідно до банківської квитанції від 09 березня 2021 року № 40 ОСОБА_1 сплатив заборгованість з орендної плати у сумі 24130,08 гривень та пеню у сумі 6937,71 гривень, що безумовно свідчить про визнання ним наявності цієї заборгованості.

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України у державі діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави у суді у виключних випадках і у порядку, визначеному законом. За нормами Закону України «Про прокуратуру», частин першої, третьої - п`ятої статті 56 ЦПК України у редакції, чинній на час подання в суд позовної заяви у цій справі, прокурор може захи-щати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави; звертатися до суду з позовом ( заявою, поданням ) в інтересах держави та здійс-нювати у суді представництво в порядку, встановленому цим Кодексом та ін-шими законами.

Позивачем дотримано вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Вінницькій ОДА була представлена можливість відреагувати в установленому порядку на порушення її інтересів як державного органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, але відповідні дії вчинені не були, що спонукало звернення в суд прокурора з даним позовом через бездіяльність компетентного органу. При цьому позивачем була урахо-вана необхідність невідкладного захисту інтересів держави у зв`язку із закін-ченням перебігу строку позовної давності для пред`явлення позову до ОСОБА_1 про стягнення періодичних платежів, заборгованих з січня 2017 року.

Суд першої інстанції не помилився, визначаючись із обгрунтованістю ви-моги про розірвання договору оренди водного об`єкта, оскільки такий спосіб захисту передбачений нормами статті 16 ЦК України, визначений частиною другою статті 651 цього Кодексу; скаржник допустив істотне порушення умов правочину, завдав орендодавцю шкоду, що виражається у реальних збитках через перешкоджання останньому отримати очікуване при укладенні договору, а саме надходження коштів орендної плати за воду ( водний об`єкт ) до місце-вого бюджету із подальшим їх розподіленням відповідно до чинного законо-давства. Судом узятий до уваги при вирішенні цього спору правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 стосовно оцінки критерію істотного порушення умов правочину з урахуванням усіх обставин справи, що мають для неї зна-чення, та підкреслено наступне.

Сума заборгованості ОСОБА_1 з орендної плати у розмірі 24130,08 гривень та пені у сумі 6937,71 гривень є достатньо значною, вона виникла уна-слідок систематичної несплати відповідних періодичних платежів упродовж майже чотирьох років і погашена орендарем 09 березня 2021 року, тобто лише після початку провадження у справі судом, після надходження позову проку-рора у суд 22 лютого 2021 року. З огляду на доводи скаржника стосовно своє-часної і регулярної сплати ним визначених договірними умовами платежів належить пам`ятати, що підставою звернення прокурора в суд з даним позовом несплата ОСОБА_1 орендної плати за користування водним об`єктом. У справі не йдеться про заборгованість орендної плати за користування земель-ною ділянкою. Крім цього, систематичне порушення умов договору щодо спла-ти орендної плати є підставою для розірвання правочину незалежно від того, чи виплачена у подальшому заборгованість. Така сплата, погашення заборгованос-ті не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки мав місце факт систематичної несплати орендної плати у значному розмірі протягом три-валого періоду, що разом з іншими обставинами справи свідчить про істотне порушення орендарем умов договору. Оскаржуване рішення суду першої інс-танції у цій частині узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, ви-кладеним у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 383/ 708/16-ц, пред-метом спору у якій було розірвання договору оренди землі у зв`язку із систе-матичною несплатою орендної плати.

Додані скаржником до апеляційної скарги певні докази не були предметом розгляду судом першої інстанції. ОСОБА_1 посилається не неможливість своєчасного представлення їх суду у зв`язку із зберіганням цих доказів у родички у м. Києві та перебуванням її за межами міста. Суд апеляційної інстан-ції критично оцінює такі обгрунтування скаржником поважності причин своє-часного не надання суду доказів з огляду на те, що ОСОБА_1 на надав жод-них доказів наявності у нього відповідно родички першого ступеня спорідне-ності, її офіційного мешкання у м. Києві та відсутності за місцем проживання. Разом з тим, докази, надані скаржником на стадії апеляційного провадження у справі, не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, викладені у рішенні від 08 вересня 2022 року, вони свідчать про намагання скаржника будь-яким чином скасувати судове рішення, яке його не влаштовує. Доводи апеля-ційної скарги ОСОБА_1 зводяться виключно до переоцінки доказів у справі, причому очевидно ці доводи є безпідставними, до незгоди скаржника із виснов-ками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи. Проте повно-важення суду апеляційної інстанції стосовно перегляду оскаржуваних рішень мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судо-чинства, але не для здійснення нового судового розгляду ( пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» ( Заява № 3236/ 03 )).

Суд першої інстанції детально, ретельно, обгрунтовано умотивував належ-ність позивачів у цій справі та захист прав, інтересів держави прокурором, під-кресливши, що від імені та в інтересах держави Україна право власності здійс-нюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у держав-ній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу проце-суальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до су-ду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у по-становах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/ 1415/19 ( провадження № 12-80гс20, пункт 6.13 ), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 ( провадження № 12-140гс19, пункт 98 ).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров про-ти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці дока-зів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке дове-дення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини указав, що згідно з його усталеною практи-кою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлу-мачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різ-ною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року ). Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення на-ціонального суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргу-ментів стосовно прийняття чи відмови у прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, не да-ють підстав визнати це рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. З урахуванням такого висновку, у відповідності до норм статті 141 ЦПК України понесені скаржником судові витрати у вигляді сплати у дохід держави судового збору у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції належить залишити за ним.

Керуючись статтями 141, 368, 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2022 року у цивільній справі за позовом керівника Немирівської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної державної адміністрації, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Погребищенської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про дострокове розірвання договору оренди водного об`єкта, повернення його державі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

С. К. Медвецький