Справа № 527/2554/21
провадження 2/527/79/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Жмакіної Надії Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи, які не заявляють позовних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Жмакіна Н.В. звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем вчинено виконавчий напис №1678 від 23.09.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» заборгованості в розмірі 10072,50 грн. Приватний нотаріус мотивував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 є боржником за Кредитним договором № /520722 від 09.06.2020 укладеним із ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору Факторингу за кредитними договорами № 1-20/08/21 від 20.08.2021 є ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-25/08/2021 від 25.08.2021 є ТОВ «ФК Айконс».

Вважає, що відповідач не має жодних правових підстав стягнення вказаного боргу, сам виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на відсутність доказів безспірності заборгованості.

В зв`язку з викладеним прохає визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, вчинено виконавчий напис №1678 від 23.92021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Айконс» заборгованості в розмірі 10072,50 грн., таким, що не підлягає виконанню. Та стягнути з відповідача на її користь безпідставно набуті грошові кошти та понесені судові витрати.

Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 02.12.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 ) надати суду належним чином завірену копію документів та матеріалів на підставі яких ним вчинявся виконавчий напис №1678 від 23.09.2021 року про стягнення заборгованості на користь ТОВ «ФК Айконс» з ОСОБА_1 .

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ «ФК Айконс» та третя особа приватний виконавець Журид С.М., будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. повідомлялась за місце знаходження вказаного в позовній заяві, станом на день розгляду справи поштове відправлення повернулось з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександровичвчинив виконавчий напис № 1678 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» заборгованості в розмірі 10072,50 грн.

27 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Журид С.М. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 67300410 .

Згідно платіжної вимоги № 67300410 від 16 листопада 2021 р. з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Журид С.М. стягнуто грошові кошти у розмірі 11479,76 грн., призначення платежу згідно ст. ст. 18,48,49,52 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Золотих О.О. № 1678 від 23.09.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 заперечується безспірність грошових вимог кредитора до боржника.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та всупереч чинній редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФК Айконс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною.

Крім того, судом встановлено, що згідно платіжної вимоги № 67300410 від 16 листопада 2021 р. з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Журид С.М. стягнуто грошові кошти у розмірі 11479,76 грн. (грошові кошти безпідставно набуті ТОВ «ФК АЙКОНС» в сумі 10072,50 грн. та грошові кошти безпідставно набуті приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_2 в сумі 1407,26 грн.)

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом

відпала.

Верховний Суду у справі за № 201/6498/20 від 08 вересня 2021 вказав: «Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі етапі 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання невигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно».

Разом з цим, позивачем ставиться вимога про стягнення з відповідача на свою користь безпідставно набутих коштів в сумі 11 479,76 грн., які були відраховані з її карткового рахунку, що підтверджується даними відповідного платіжного доручення. При цьому, як вже зазначалось вище, сума боргу за яким видавався виконавчий напис становить 10072,50 грн., а 1407,26 грн. є основною винагородою приватного виконавця.

Оскільки суд прийшов до висновку, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, то й стягнення на його підставі грошових кошів з позивача на корись відповідача є протиправним, а тому позовні вимоги в означеній частині підлягають задоволенню. При цьому, суд враховує, що вказана безпідставно набута сума не підпадає під перелік випадків, коли безпідставно набуте не підлягає поверненню відповідно до вимог ст.1215 ЦК України.

Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути безпідставно набуту суму в розмірі 10072,50 грн.

Щодо позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Грошові кошти, які були утримані з позивача як витрати виконавчого провадження, стягнуті не на користь відповідача та не є безпідставно набутими, оскільки підставою їх набуття є чинні постанова приватного виконавця у виконавчому провадженні №67300410. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій.

За викладених обставин, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1407,26 грн.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

В зв`язку з задоволення позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, позивач в позовній заяві прохає стягнути з відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем до позову надано копію договору № 28/10 про надання правничої допомоги в цивільній справі від 28.10.2021, акт прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги у цивільній справі від 28.10.2021 року № 28/10, та квитанції, що підтверджує оплату гонорару адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 209, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов представника ОСОБА_1 адвоката Жмакіної Надії Вікторівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», треті особи, які не заявляють позовних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид Сергій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем, вчинено виконавчий напис №1678 від 23.92021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Айконс» заборгованості в розмірі 10072,50 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ «ФК Айконс» (місце знаходження: 02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1-Б. офіс 236, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) безпідставно набутих грошових коштів в сумі 10072,50 грн.

Стягнути з ТОВ «ФК Айконс» (місце знаходження: 02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1-Б. офіс 236, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816,00 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 4500,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Представник позивача: адвокат Жмакіна Надія Вікторівна (місце знаходження: 40014, м. Суми, вул. Перекопська, буд. 9).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс»(місце знаходження: 02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1-Б. офіс 236, ).

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович(місце знаходження: АДРЕСА_1 ), приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Журид Сергій Миколайович(місце знаходження: Київська область, м. Київ, вул. Спаська, буд. 31Б. офіс 9).

Суддя Ю. М. Свістєльнік