Номер провадження: 22-з/813/56/22
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17.08.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 522/16978/17

Номер апеляційного провадження: 22-з/815/56/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна, про визнання недійсними шлюбу та договору дарування,

встановив:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом, в якому просить: 1) визнати недійсним укладений між нею та відповідачем шлюб; 2) визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 03.10.2014 року між нею та відповідачем; 3) скасувати запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ..

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 січня 2021 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на боці відповідача - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольги Миколаївна, про визнання недійсним шлюбу та визнання недійсним договору дарування, скасування запису.

Рішення мотивоване судом першої інстанції тим, що шлюб було укладено добровільно, за спільним рішенням, наслідки його укладення були сторонам відомі. Припинення сімейних стосунків є підставою для розірвання шлюбу. Позивачкою, в контексті ч. 1 ст. 229 ЦК України, не доведено помилку та її істотність. Інших обставин, які б свідчили про те, що на момент укладення Договору дарування квартири сторони неправильно сприймали фактичні обставини цього правочину, що вплинуло на їх волевиявлення судом не встановлено (Т. 2, а. с. 142 - 149).

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 січня 2021 року скасовано в частині відмови у визнанні договору дарування недійсним. Ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна, про визнання недійсними договору дарування.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 03 жовтня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольгою Миколаївною та зареєстрований в реєстрі під №1342.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 25.11.2021 року, в якій просить роз`яснити постанову апеляційного суду щодо позовних вимог про скасування запису реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву тим, що зазначена постанова апеляційного суду є незрозуміло (неясною) в частині позовних вимог про скасування запису реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 ..

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року було відмовлено.

У січні 2022 року справу було повернуто до суду першої інстанції.

02 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №522/16978/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна, про визнання недійсними шлюбу та договору дарування, скасування запису, в частині вимоги про скасування запису реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_2 виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до закону.

Листом від 03.02.2022 року Одеський апеляційний суд просив направити справу до апеляційного суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, листом Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2022 року, згідно запиту Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, справу було направлено до Верховного Суду.

Постановою Верховного суду від 06 липня 2022 року скасовано постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна, про визнання договору дарування недійсним, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 12 січня 2021 року в цій частині залишено в силі.

В липні 2022 року справа надійшла до Одеського апеляційного суду. Питання про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційного суду.

Учасники справи у судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань, зокрема про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надали.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду заяви, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді заяви, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду заяви, колегія суддів вважає можливим розглянути заяву за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Випадки ухвалення додаткового судового рішення встановлені статтею 270 ЦПК України, якою передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Вбачається, що постановою Верховного суду від 06 липня 2022 року скасовано Постанову Одеського апеляційного суду від 25 листопада 2021 року в частині визнання договору дарування недійсним та залишено в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року, а тому відсутні правові підстави для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 270, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мельник Ольга Миколаївна, про визнання недійсними шлюбу та договору дарування - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складений 17 серпня 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе