ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1576/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-170/2010 Категорія: на ухвалу Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Новікова О.М., Карпенко О.В.

За участі секретаря Мунтян К.С.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор»;

заінтересовані особи : Акціонерне товариство «Кристалбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

особи, які подають апеляційну скаргу Хандусь Г.І., ОСОБА_2

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 року, постановлену під головуванням судді Смоляра О.А. у залі № 102 Черкаського районного суду Черкаської області, 24.12.2021 року о 10 год. 40 хв., у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор», заінтересовані особи: АТ «Кристалбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, Черкаський ВДВС у Черкаському району Черкаської області ЦМУ МЮ про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

06.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (далі ТОВ «ФК «Омега Фактор») у грудні 2021 року звернулося в суд із заявою, в якій просило замінити стягувача Акціонерне товариство «Кристалбанк» (далі АТ «Кристалбанк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Омега Фактор» у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів № 2-170/2010 стосовно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 30 серпня 2018 року АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Омега Фактор» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Омега Фактор» набуло права кредитора за кредитними договорами та договорами поруки, укладеними з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» задоволено, замінено стягувача Акціонерне товариство «Кристалбанк» , місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз,2) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега фактор» (, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, к. 813А) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2010 року у справі № 2-170/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63905,54 євро, що еквівалентно 756028,10 грн., яке набрало законної сили 16.11.2010 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оскаржили ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржники вказують, що на момент відкриття виконавчого провадження 15.04.2019 року та 04.02.2020 року щодо боржників за заявою АТ «Кристалбанк», останнє вже не було кредитором, так як відповідні права 30.08.2018 року перейшли до заявника ТОВ «ФК «Омега Фактор» в цій справі.

21.03.2017 року та 22.03.2017 року виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 були повернуті стягувачу.

На час укладення договору про відступлення прав вимоги 30.08.2018 року відкритого виконавчого провадження за такими виконавчими документами не було. Пред`явити виконавчий документ до виконання можливо щодо ОСОБА_2 до 21.03.2020 року , а щодо ОСОБА_1 до 22.03.2020 року, оскільки у вказані дати закінчуються строки пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів. Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку порушуватиме права боржника, що відображено в практиці Верховного Суду від 11.03.2021 року справа № 910/2954/17.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 року скасувати та залишити без задоволення вимоги заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Черкаського апеляційного суду від 01.02.2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просили скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Постановою Верховного Суду від 26.10.2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

08 листопада 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшли матеріали цивільної справи № 2-170/2010 за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор», заінтересовані особи: АТ «Кристалбанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євген Анатолійович, Черкаський ВДВС у Черкаському району Черкаської області ЦМУ МЮ про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 року прийнято до провадження судді-доповідача Нерушак Л.В. та призначено до розгляду на 01 грудня 2022 року о 14 год. 30 хв.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вище вказаним вимогам закону.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчих провадженнях, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «ФК «Омега Фактор» правомірно набуло права вимоги до боржників за рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2010 року, яке залишається невиконаним, та врахував наявність відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання вказаного судового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, вважає, що судом першої інстанції дотримано вимоги чинного законодавства при постановленні оскаржуваної ухвали, не допущено порушення норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2010 року

у справі № 2-170/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 64 166, 30 євро, що станом на 30 жовтня 2009 року еквівалентно 759 113, 00 грн.

Рішенням від 16 листопада 2010 року Апеляційний суд Черкаської області змінив рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 09 липня 2010 року, зменшивши суму, що підлягає до стягнення з 64 366, 30 євро до 63 905, 54 євро, що еквівалентно 756 028,10 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року та постановою Верховного Суду від 22 листопада 2018 року, заяву Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» (далі ПАТ «Кристалбанк») про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено, замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ «Кристалбанк».

05 червня 2018 року ПАТ «Кристалбанк» змінило назву на АТ «Кристалбанк».

30 серпня 2018 року АТ «Кристалбанк» (первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Омега Фактор» (новий кредитор) уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги та договір про відступлення права вимоги за договорами поруки, відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Омега Фактор» набуло прав кредитора за кредитними договорами та договорами поруки, переданими йому згідно з додатками № 1 до цих договорів.

Стосовно боржника ОСОБА_2 приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є. А. 15 квітня 2019 року відкрив виконавче провадження № 58904534.

Стосовно боржника ОСОБА_1 державний виконавець Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Яворський О. М. 04 лютого 2020 року відкрив виконавче провадження № 61083875.

Так, згідно п. 1 договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, первісний кредитор передає, а новий кредитор набуває права вимоги та інші права, що належать первісному кредитору або можуть виникнути в майбутньому, за виключенням права нарахування процентів за користування коштами в майбутньому, на підставі кредитних договорів, перелік яких зазначено у Додатку 1 до даного договору, укладеними АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги по яким перейшло до АТ «КРИСТАЛБАНК» відповідно до договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги) від 24.05.2017 року та Реєстру відступлених прав вимоги від 25.05.2017 року та Договору факторингу (портфельного відступлення прав вимоги ) від 24.05.2017 року та Реєстру відступлених прав вимоги від 25.05.2017 року в день повної оплати новим кредитором по цьому договору згідно п.п.2.1.,2.2.

Серед інших прав ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовується також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник.

Підстави заміни кредитора у зобов`язанні передбачені статтею 512 ЦК України.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні ; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, отримання згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні є обов`язковою передумовою здійснення такої заміни, якщо ця умова погоджена сторонами договору, за яким здійснюється заміна кредитора, або така умова прямо визначена законом.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає за важливе відзначити, що ні кредитним договором, ні забезпечувальними угодами не передбачено такої умови, як отримання згоди боржника на заміну кредитора у цьому зобов`язанні у розумінні ч. 1 ст. 516 ЦК України.

Зокрема, колегія суддів апеляційного суду, акцентує увагу на тому, що у разі позбавлення заявника ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача у цивільній справі, будуть порушені приписи ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у відповідності до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Так, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, первісним стягувачем є АТ «Кристалбанк», яке здійснило відчуження прав вимоги на користь заінтересованої особи ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор», яке, в свою чергу, звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження для набуття процесуальних прав стягувача у виконавчому провадженні, яке наразі триває щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, враховуючи встановлені при розгляді даної справи фактичні обставини справи, а саме, що права вимоги за кредитним договором, за яким стягнуто заборгованість з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , набуто заявником ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» на підставі відповідного договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 30.08.2018 року, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність процесуальних підстав для заміни сторони виконавчого провадження у даній справі, що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції.

Не підлягають до задоволення доводи скаржників, стосовно того, що на момент відкриття виконавчого провадження 15.04.2019 року та 04.2020 року щодо боржників за заявою АТ «Кристалбанк», останнє вже не було кредитором, так як відповідні права перейшли до заявника в цій справі 30.08.2018 року, оскільки за змістом ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» новий кредитор набуває процесуальних прав у відповідному виконавчому провадженні лише з моменту набрання судовим рішенням про заміну сторони виконавчого провадження законної сили, а не з моменту укладення правочину про перехід відповідних матеріальних прав вимоги, що, однак, не регламентує правовідносини у процесуальній сфері виконання рішення суду, чого не врахували скаржники у справі.

Також, не підлягають до задоволення доводи скаржників, стосовно того, що 21.03.2017 року та 22.03.2017 року виконавчі листи щодо боржників були повернуті стягувачу та на час укладення договору про відступлення прав вимоги 30.08.2018 року відкритого виконавчого провадження за такими виконавчими документами не було, правового значення не мають, адже нормами законодавства не передбачено зв`язку наявності відкритого виконавчого провадження з можливістю укладати правочин про відступлення прав вимоги, щодо яких здійснюється таке виконавче провадження.

І нших доводів, які б свідчили про неправильне вирішення вимог заяви судом першої інстанції в цій справі, апеляційна скарга не містить.

В цілому, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Колегією суддів апеляційного суду під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані сторонами доводи в підтвердження та заперечення вимог апеляційної скарги, висновки Верховного Суду України, і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду скаржником не наведено.

З огляду на вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для встановлення неправильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суду, тому не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, оскільки вимоги скаржника про скасування ухвали суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими, тому відхиляються апеляційним судом.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 24.12.2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О.В. Карпенко

О.М. Новіков