справа № 165/339/22
провадження №2/165/331/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 квітня 2022 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , Нововолинським міським судом Волинської області було надіслано запити до Центру надання адміністративних послуг умісті Нововолинську та до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області.

Згідно з даними відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області, відомості відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

У позовній заяві вказано, що відповідач є громадянином Арабської Республіки Єгипет, а місце його проживання: АДРЕСА_1 . При цьому не вказано назву вулиці у населенному пункті.

Також, всупереч п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не зазначено повну адресу зареєстрованого місця проживання позивача (не вказано назву вулиці).

З матеріалів позову вбачається, що відповідач перебував на території України на підставі візи, для видачі якої він отримував від позивача нотаріально засвідчене запрошення, в якому вказувалася зазначена позовній заяві адреса, як місце проживання відповідача на території України. Поряд з цим, вимогам п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не надано доказів, що підтверджують фактичне місце проживання відповідача.

Позивач зазначає, що шлюб між сторонами укладено на території Арабської Республіки Єгипет, однак вона постійно проживає на території України, має основне місце роботи, її дочка народилася в Україні, постійно проживає з позивачем та здобуває в Україні освіту. Вказує, що останнє місце проживання сім`ї було в Україні. Офіційних документів на підтвердження обставин щодо проживання відповідача ОСОБА_2 на території України та адреси їх спільного проживання з останнім у смт. Благодатне Володимир-Волинського району Волинської області позивачем до заяви не додано, що унеможливлює прийняття судом рішення про застосування до спірних правовідносин права України.

При цьому, позивач зазначає, що її представником було зроблено ряд запитів з метою отримання документального підтвердження місця проживання відповідача в Україні.

26.04.2022 на електронну адресу суду позивачем направлено письмові пояснення та відповідь Державної Міграційної Служби від 23.02.2022 на її запит із зазначенням адреси отримувача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, у позові вказано іншу адресу проживання позивача, в тому числі як і спільне місце її проживання сім?єю з відповідачем.

З вказаної відповіді ДМС вбачається, що в оформленні візи, посвідки на тимчасове або постійне проживання в Україні громадянину Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_2 відмовлено, у зв`язку з тим що він застосовував до позивача та дочки психологічне насильство та зверненням до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу.

Отже, на підставі наведеного, можна прийти до висновку, що відповідач на даний час не проживає на території України, є нерезидентом, а позивач без жодних підтверджуючих даних вказує його місце проживання в Україні, зазначаючи у заяві неповну адресу.

Згідно із ч.2 статті 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Процесуальний порядок провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано Розділом ХІ ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Отже суд, який відкриває провадження у справі, зобов`язаний повідомити про подачу позову, час і місце судового засідання всіх учасників процесу, в тому числі й нерезидента.

Якщо мова йде про суб`єктів, які є резидентами країн учасників Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (15.11.1965 року, м. Гаага, надалі Гаазька конвенція) застосовується порядок повідомлення, визначений вказаною Конвенцією.

У випадку якщо суд не дотримується вказаного порядку, то це безумовне процесуальне порушення, яке тягне за собою скасування судового рішення.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації від 27.06.2008 № 1092/5/54, якщо ж у відносинах з запитуваною державою відсутній чинний міжнародний договір України, доручення надсилається Міністерству юстиції України для його направлення через дипломатичні канали.

Згідно з п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України.

Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони надсилаються судом у порядку повідомлення, визначеного Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Підготовка даної справи до судового розгляду буде проводитися з застосуванням положень «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54.

Міжнародним договором, чинним для України та Арабської Республіки Єгипет щодо даних правовідносин, є Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписана в м. Гаага 15 листопада 1965 року (далі Конвенція), згода на обов`язковість якої надана згідно із Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ.

Частиною 2 статті 3 Конвенції визначено, що до прохання (у даному випадку судового доручення) додається документ, який підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Таким чином, до позовної заяви має бути додано по дві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також необхідно зважати на те, що частиною третьою статті 5 Конвенції передбачене право Центрального Органу запитуваної Держави (Арабської Республіки Єгипет) вимагати складення або перекладу документу офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. За таких обставин доцільним є надання копій позовної заяви з додатками у перекладі на арабську мову, яка є офіційною мовою Арабської Республіки Єгипет, з завіренням перекладу перекладачем (печаткою бюро перекладу), нотаріально посвідченням чи проставлення апостиля компетентним органом держави, для запобігання повернення судового доручення без вручення відповідачеві через відсутність перекладу на офіційну мову.

Отже, оскільки зі змісту позовної заяви і доданих до неі документів, вбачається, що відповідач є громадянином Арабської Республіки Єгипту, позивачу потрібно надати до суду в двох примірниках належним чином засвідчений переклад позовної заяви та усіх додатків до неї на офіційну мову запитуваної держави (офіційну мову (арабську) відповідної держави, громадянином якої є відповідач, тобто Арабської Республіки Єгипту), для вручення їх відповідачу.

З поданої позовної заяви та доданих документів встановити зареєстроване чи останнє відоме точне місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , який є громадянином Арабської Республіки Єгипет, не вбачається можливим, в тому числі на території України чи на території Арабської Республіки Єгипет, що унеможливлює його належне повідомлення про місце і час розгляду справи судом у будь-який спосіб, що тягне за собою порушення прав особи.

Згідно з ч.5 ст. 4 ЦПК України, жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки протягом 10 днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що на усунення недоліків позову слід надати: вказати повну адресу проживання позивача, надати докази на підтвердження спільного проживання сторін та проживання відповідача на території України, вказавши таку адресу; вказати точне місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 , який є громадянином Арабської Республіки Єгипет, на території України; вказати конкретне місце проживання (перебування) відповідача на території Арабської Республіки Єгипет; надати позовну заяву та додані до неї документи у перекладі на офіційну мову Арабської Республіки Єгипет (арабську мову), належним чином завірені, які в подальшому будуть надіслані для звернення суду України до компетентного суду іноземної держави із дорученням про надання правової допомоги за кордоном, у передбаченому законом порядку.

Роз`яснити, що у разі невиконання у вказаний в ухвалі строк вимог, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвали надіслати на електронну адресу позивача < ІНФОРМАЦІЯ_2 > користувач "ОСОБА_1", якою позивач користується для листування з судом із застосуванням кваліфікованого електронного підпису.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Р. Ференс-Піжук