Єдиний унікальний номер (справа №) 216/1861/22
Номер провадження у суді 2/216/2020/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі відповідач) про захист прав споживачів та просить зобов`язати комунальне підприємство «Кривбасводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2018 року у сумі 6104,42 грн.

В обґрунтування свого позову вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 з 16 листопада 2018 року. Після того як вона стала власником квартири їй стало відомо, що на особовому рахунку на її ім`я обліковується заборгованість за період до 16.11.2018 у сумі 6104,42 грн. 04.01.2022 вона звернулася до відповідача з заявою про виключення з особового рахунку заборгованості попередніх власників, однак її звернення було проігноровано відповідачем. Тож оскільки вона фактично не отримувала від відповідача послуги водопостачання по квартирі до 16.11.2018, не була споживачем послуг та те, що їй в добровільному порядку було відмовлено у виключені боргу попередніх власників з особового рахунку, тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 червня 2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 05 вересня 2022 року, подав до суду відзив на позовну заяву. На обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем був обраний невірний засіб захисту своїх прав і вона не надала доказів, що комунальне підприємство «Кривбасводоканал» якимось чином порушило її права. Зобов`язання відповідача щодо виключення із суми заборгованості за послуги водопостачання, що виникла до 16 листопада 2018 року, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Позивачем в позові не зазначено які саме її права як споживача порушені відповідачем. Відповідач не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки чинним законодавством не визначено механізму списання боргів за отримані житлово-комунальні послуги. Зміна власника приміщення, за яким обліковується послуга, не є підставою виключення заборгованості за особистим рахунком, який закріплено за певною адресою до якою надаються послуги. Наявність заборгованості за послуги централізованого постачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку на квартиру, що утворилася з вини попереднього власника, не порушує законних прав та інтересів нового власника.

Між тим у відповіді на відзив, поданій суду в межах строку 07 вересня 2022 року, позивач зауважила, що основним документом, який має бути використаний при виникненні правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є договір, а не особовий рахунок, тому позивач підтримує позовні вимоги та просить задоволення позову. Якщо відповідачем самостійно обрано особовий рахунок, як основний первинний документ за яким здійснюється правильне нарахування за надані житлово-комунальні послуги для забезпечення бухгалтерського обліку, він має відповідати вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». КП «Кривбасводоканал» зобов`язане вести аналітичний облік заборгованості за надані послуги водопостачання за кожним споживачем, а не особовим рахункам відкритим на квартиру, а тому заборгованість у сумі 6104,42 грн. нарахована безпідставно на її ім`я. Сума заборгованості попередніх власників квартири, на її думку, повинна обліковуватись як дебіторська заборгованість на ім`я попереднього власника квартири і може бути списана.

В запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, поданих відповідачем 19 вересня 2022 року, зазначено, що при укладенні договору купівлі-продажу покупець відповідно до конституційно закріпленого принципу презумпції знання закону, міг та повинен був передбачити можливі наслідки приймання у власність нерухомого майна. Також законодавством не передбачено обов`язку підприємства при зміні власника майна здійснювати перерахунок або вилучати з особових рахунків, закріплених за об`єктами майна, заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обгрунтовуючи їх доводами викладеними в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просив суд відмовити у їх задоволенні, посилаючись на ті підстави, які зазначив у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 10 листопада 2022 року представник відповідача просив перенести розгляд справи, долучити до матеріалів справи копію рішення Довгинцевського районного суду міста Кривого Рогу по справі № 211/195/22 від 31.10.2022 та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Протокольною ухвалою суду було відмовлено у відкладенні розгляду справи через необгрунтованість клопотання представника відповідача та відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

У судових засіданнях з розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення позивача та представника відповідача по суті позовних вимог, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи та 10 листопада 2022 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, враховуючи думку позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16 листопада 2018 року. Право власності було зареєстровано державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 16 листопада 2018 року.

КП «Кривбасводоканал» зверталося до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованості по сплаті за послуги централізованого постачання холодної води за адресою квартирою АДРЕСА_1 , що утворилася у період з 01.12.2019 по 30.06.2021 в сумі 5959,14 грн., 3% річних в сумі 120,58 грн., втрат від інфляції в сумі 401,12 грн.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Кривбасводоканал» із заявою, в якій просила, серед іншого, про виключення з особового рахунку заборгованості попередніх власників по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 за період до 16 листопада 2018 року у сумі 6104,42 грн.

Позивач посилається на те, що від відповідача відповідь не отримувала.

З долученої відповідачем до заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву, відповіді від 08.02.2022, адресованої позивачу вбачається, що по особовому рахунку квартири АДРЕСА_1 є заборгованість, яка станом на 16.11.2018 становить 6357,68 грн., за період з 17.11.2018 по 31.12.2021 станом на 01.01.2022 рахується заборгованість в сумі 231,85 грн.; загальна заборгованість станом на 01.01.2022 обліковується у сумі 6589,53 грн. Списання будь-яких сум заборговансоті є правом, а не обов`язком підприємств, які надають послуги, крім того списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги законодавством не передбачено.

Згідно розрахунку суми боргу з початку його виникнення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення з 04.2014 року по 11.2018 року складає 6104,42 грн., тобто заборгованість виникла до набуття позивачем права власності на квартиру.

Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна.

Проте, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду: від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20), від 15 жовтня 2020 року у справіт № 522/19127/18 (провадження № 61-20547св19).

При цьому у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20) зроблено висновок про те, що діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Договір купівлі-продажу від 16.11.2018, згідно з яким ОСОБА_1 стала власником квартири, не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні).

Крім того, позивач не вчиняла правочинів щодо прийняття боргу з оплати послуг за водопостачання попередніх власників вказаної квартири. На неї не може бути покладено обов`язок зі сплати заборгованості за послуги водопостачання, надані відповідачем попереднім власникам, що нараховані до 16.11.2018, тобто до укладення нею договору купівлі-продажу квартири.

Щодо вирішення питання про належний спосіб судового захисту у спірних правовідносинах суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18;від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20; від 14 вересня 2022 року у справі № 201/1807/21, провадження № 61-2572 св 22.

З урахуванням фактичних обставин цієї справи, вимога ОСОБА_1 про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» виключити з обліку по її особовому рахунку заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2022 року є обґрунтованою та відповідає критеріям ефективного судового захисту, оскільки задоволення такої вимоги відновлює порушені права позивача та встановлює між сторонами правову визначеність, яка полягає у підтвердженні відсутності заборгованості позивача перед відповідачем.

Аналогічний правовий висновок щодо способу судового захисту у подібних вимогах викладено Верховним Судом у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20), а також у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 201/11406/20 (провадження № 61-18079св21).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21), вирішуючи спір у справі хоча і з іншим предметом позову, аніж у справі, яка переглядається Верховним Судом, проте щодо подібного способу судового захисту, зазначила, що за визнання недійсною умови кредитного договору про плату за управління кредитом є підстави задовольнити вимогу про зобов`язання банку перерахувати кредитну заборгованість позивача. Така вимога є вимогою про примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України), а її задоволення ефективно захистить позивача у спірних правовідносинах (пункт 54).

У пункті 58 указаної постанови зазначено, що задоволення вимоги боржника зобов`язати кредитора перерахувати заборгованість за договором (аналогічно, як і списати якусь її частину, якої стосується спір) може бути способом захисту права боржника на мирне володіння майном. Якщо він не має наміру сплачувати борг, бо не згоден із визначеним кредитором розміром, а кредитор на вимогу боржника суму заборгованості не перераховує та не звертається до суду за її стягненням, то боржник надалі одержуватиме від кредитора вимоги про сплату боргу у розмірі, визначеному кредитором, із яким боржник не погоджується. Це може провокувати останнього помилково, всупереч волі сплатити суму боргу.

Заборгованість у сумі 6104,42 грн. нарахована безпідставно та є заборгованістю попередніх власників квартири зазначених у довідці № 484 від 15.09.2022, яка виникла до моменту придбання квартири позивачкою, адже право власності на квартиру позивачка набула на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2018 року засвідченого державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. зареєстрованого в реєстрі за №1-1474, і до цього моменту не була споживачем послуг КП «Кривбасводоканал» за вказаною адресою, відповідно і не отримувала таких послуг, а тому дії КП «Кривбасводоканал» щодо переведення на неї заборгованості за період до 16.11.2018 року є неправомірними і порушують її права, як споживача послуг.

Судові витрати.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача складає 992,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.Керуючись ст.ст. 11, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживачів задовольнити.

Зобов`язати комунальне підприємство «Кривбасводоканал» виключити з обліку по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників квартири за період до 16 листопада 2018 року у сумі 6104,42 грн.

Стягнути з комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь держави витрати зі сплати судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складений протягом п`яти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: комунальне підприємство «Кривбасводоканал», адреса місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6а, .

Суддя О.В.Цимбалістенко