Провадження № 2/686/4822/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 грудня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна районна лікарня»

про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебувала цивільна справа №686/15198/22 за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням від 25.11.2022 року позовну заяву залишено без задоволення, у зв`язку із чим відповідач звернувся із заявою про стягнення з позивача понесених ним витрат на правничу допомогу .

Сторони повідомлялись про день та час слухання справи, їх неявка не перешкоджає слуханню заяви по суті.

Судом встановлено, що у поданному 23.09.2022 року відзиві, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та вирішити питання судових витрат у справі.

29.11.2022 року надійшла заява представника відповідача комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна районна лікарня», адвоката Прядуна Р.В. із додаванням низки документів про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Представником відповідача надано копію договору про надання адвокатських послуг від 09.09.2022 року, додатковий договір про надання адвокатських послуг від 09.09.2022 року, Акт приймання-передачі наданих послуг від 25.11.2022року, копію платіжного доручення на суму 6 000 грн.

Вказані докази є належними та допустимими щодо понесення відповідачем витрат у сумі 6 000,00 грн на професійну правничу допомогу (ст. 137 ЦПК України).

Щодо суми гонорару та способу його визначення, то статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд роз`яснив, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Згідно ч. 4 ст. 27, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Додаткова постанова Великої палати Верховного суду від 03 березня 2019 року по справі № 922/1163/18 Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2019 року по справі № 914/359/18, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 липня 2019 року по справі № 911/1394/18, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 жовтня 2019 року по справі № 5023/5587/12).

Аналогічна за змістом позиція викладена у постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, відповідно до якої розмір винагороди за надання правової допомоги, що визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, якщо інше не зазначене у договорі.

А тому, у разі, якщо договором із клієнтом визначено суму гонорару саме як фіксований гонорар, відповідна сторона не зобов`язана посилатись на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). У такому випадку обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів (Додаткова постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 грудня 2019 року по справі № 922/1897/18).

При цьому, для вирішення питання про відшкодування вартості послуг адвоката від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Верховний Суд зазначив, що ця норма запроваджена для визначення розміру витрат, в той час як розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Щодо наявності чи відсутності підстав для покладення на позивача судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Порядок ухвалення судових рішень передбачено у ст. 259 ЦПК України. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Таким чином, суд вважає що слід ухвалити додаткове рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна района лікарня» Хмельницького району витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 1-5, 12, 13, 19, 76-84, 133, 137, 139, 141, 142, 258-261, 268, 353, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2022 року, зазначивши:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна районна лікарня» про визнання незаконним та скасування наказу № 90 від 21 червня 2022р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь комунального некомерційного підприємства «Хмельницька центральна района лікарня» Хмельницького району (код 05481104, адреса: 29016, м. Хмельницький, вул. Львівське шоссе 1) - 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.12.2022 року.

Додаткове рішення складено 06.12.2022 року.

Суддя:

Позивач: ОСОБА_1 .

АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 . ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Хмельницька центральна

районна лікарня». м. Хмельницький, вул. Львівське шосе 1. . тел. 67 18 24.