Провадження № 2/947/2532/22
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Салтан Л.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Київської окружної прокуратури (м. Одеса, вул. Краснова, 10) в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Воробйова, 5Г), Національної служби здоров`я України (м. Київ, просп. С. Бандери, 19) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів,-
15.07.2022 року Київська окружна прокуратура м. Одеси в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 1»Одеської міської ради, Національної служби здоров`я звернулася з позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат лікувального закладу на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4462,20 грн.
Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що 26 червня 2021 року приблизно о 06 год 07 хв. ОСОБА_1 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «HUNDAI H-1», р/н НОМЕР_1 , у світлий час доби, достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, здійснював рух по вул. Космонавта Комарова з боку вул. Генерала Петрова у напрямку 3-ої станції Люстдорфської дороги у м. Одесі зі швидкістю 57,6 км/год.
Порушення водієм ОСОБА_1 п.12.3 «Правил дорожнього руху» України не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України та, з експертної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікував за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Згідно з довідкою КУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради №01-83/987 від 21.06.2022, розрахунок вартості лікування ОСОБА_2 , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради з 26.06.2021 по 05.07.2021 у хірургічному відділенні становить 4462 грн.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,131 ЦПК України.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Салтан Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В.. від 28.07.2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по вказаній цивільній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що 26 червня 2021 року приблизно о 06 год 07 хв. ОСОБА_1 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «HUNDAI H-1», р/н НОМЕР_1 , у світлий час доби, достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, здійснював рух по вул. Космонавта Комарова з боку вул. Генерала Петрова у напрямку 3-ої станції Люстдорфської дороги у м. Одесі зі швидкістю 57,6 км/год.
Наближаючись до регульованого сигналами світлофора перехрестя 3-ої станції Люстдорфської дороги у м. Одесі, ОСОБА_1 горів зелений сигнал світлофору, та останній продовжував рух, а в подальшому, виїхавши на перехрестя, ОСОБА_1 не був уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.
В цей час пішохід ОСОБА_2 рухалась по регульованому пішохідному переходу на червоний сигнал світлофору справа наліво відносно руху автомобіля керованого ОСОБА_1 .
При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку, водій ОСОБА_1 не вжив технічну можливість уникнути події та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 ..
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п.12.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001), якими передбачено:
- п. 1.4 «Кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила»;
- п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоди для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.;
- п. 16.9 «Під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків. Під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.»;
В результаті наїзду, пішохід ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: перелом лобкової кістки без зміщення уламків, закрита травма грудної клітини у вигляді закритих переломів 2-6 лівих ребер із зміщенням уламків, які супроводжувалися незначним гемопневматораком (наявність у лівій плевральній порожнині повітря і до 30 мл крові).
Порушення водієм ОСОБА_1 п.12.3 «Правил дорожнього руху» України не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України та, з експертної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо- транспортною пригодою.
Дії обвинуваченого ОСОБА_1 суд кваліфікував за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частиною сьомою вказаної статті визначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.
Частина третя вказаної статті передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Частиною 3 цієї статті встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У відповідності до пункту 3 постанови пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» (зі змінами та доповненнями), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.
Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Згідно з довідкою КУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради №01-83/987 від 21.06.2022, розрахунок вартості лікування ОСОБА_2 , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні в КУ «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради з 26.06.2021 по 05.07.2021 у хірургічному відділенні становить 4462 грн.
Згідно листа КНП «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради від 11.11.2021 №01-83/1988 Міською клінічною лікарнею №11 укладено договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій з Національною службою здоров`я України, згідно якого відбувається оплата за надані громадянам України медичні послуги.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Комунальна некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня №1» Одеської міської ради є неприбутковою та фінансується з Державного бюджету, в кошторисі не передбачені статті видатків на послуги адвоката.
Згідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2481гривень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Київської окружної прокуратури (м. Одеса, вул. Краснова, 10) в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №11» Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Воробйова, 5Г), Національної служби здоров`я України (м. Київ, просп. С. Бандери, 19) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя Салтан Л. В.