Справа № 137/1111/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2022 р.

Літинський районний суд Вінницької області

складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голота О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав,-

ВСТАНОВИВ:

29.09.2021 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав,

Позов мотивує тим, що 31.03.2021 року подав через Центр надання адміністративних послуг "Прозорий офіс", на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області. До клопотання були долучені документи передбачені частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме графічні матеріали з зазначенням місця розташування земельної ділянки та паспортні дані фізичної особи, копія нотаріальної довіреності на представника. Після спливу місячного строку, який передбачений положеннями ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не надано жодного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні.

Зрозумівши, що Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області не розглянуто у встановленому порядку його клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та не прийнято жодного рішення, 07.05.2021 було укладено договір № 36-2021 на виконання землевпорядних робіт, а саме для розробки документації із землеустрою за принципом мовчазної згоди.

07.05.2021 цінним листом з описом вкладення було направлено на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлення про застосування принципу "мовчазної згоди" та додано до повідомлення договір №36-2021 від 07.05.2021 на виконання землевпорядних робіт. 27.05.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та регуляції у сфері земельних відносин» відповідно до якого Головні управління не розпоряджаються земельними ділянками сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, які в силу закону є комунальною власністю відповідної громади.

З метою завершення процедури приватизації земельних ділянок ним 03.06.2021, цінним листом з описом вкладення, було направлено до відповідача проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області для його подальшого затвердження та передачі земельних ділянок у власність. Разом з проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок також було подано клопотання від позивача про затвердження документації та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які були отримані відповідачем 07.06.2021.

22.07.2021 адвокатом позивача Тиховським М.О., було надіслано адвокатський запит відповідачу, в якому просив надати належним чином завірені копії рішень прийнятих Літинською селищною радою за результатами розгляду поданого клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, які були отримані Літинською селищною радою 07 червня 2021.

Однак, станом на час звернення до суду відповідачем не було надіслано жодної відповіді та як наслідок, не було розглянуто поданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а відтак вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо нерозгляду клопотання громадянина про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність, чим порушено конституційне право громадянина - позивача на отримання безоплатно у власність земельної ділянки.

15.09.2021 позивачу стало відомо, що по земельній ділянці на яку в нього виготовлена документація із землеустрою зареєстровано право приватної власності за іншою сторонньою особою, а саме гр. ОСОБА_2 . Реєстрація права власності проведена 09.09.2021.

Вважає, що відповідач будучи обізнаний із тим фактом, що на спірну земельну ділянку претендує позивач, всупереч правомірним очікуванням позивача, абсолютно незаконно та протиправно передав її у власність іншій сторонній особі, яка не має зовсім ніякого відношення до тої землі, яку набуває у власність позивач.

За наведених підстав, змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати незаконним та скасувати рішення Літинської селищної ради за № 1823 від 17.08.2021, скасувати рішення від 09.09.2021 індексний номер 43961889 прийняте реєстратором Зарембою С.В. про реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:0594 площею 1,9402 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Літинської селищної ради (за межами с. Селище) Вінницького району Вінницької області за ОСОБА_2 , а також стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

23.10.2021 представником відповідача - адвокатом Залокоцькою В.Д. надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона зазначає, що позивач до Літинської селищної ради з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особисто селянського господарства на території Літинської селищної ради не звертався. Також зазначає, що 27.05.2021 земельні ділянки сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів передані у розпорядження створених ОТГ. Однак наголошує, що Літинська селищна рада не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому про звернення позивачів із заявами про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області обізнані не були.

До Літинської селищної ради звернулася третя особа ОСОБА_2 (учасник бойових дій) із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації. Тому 30.06.2021 відповідачем надано дозвіл на виготовлення технічної документації, а згодом 17.08.2021 затверджено технічну документацію та передано у власність земельну ділянку. Наголошує, що ОСОБА_2 повністю дотримано процедуру приватизації. За таких підстав в задоволенні позовних вимог просить відмовити. (а.с. 150-151).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тиховський М.О. до судового засідання не з`явився, надавв суду клопотання, відповідно до якого просить судове засідання призначене на 28.04.2022 провести у відсутність представника позивача. Позов просить задовольнити.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області адвокат Залокоцька В.Д. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність. Просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, хоча про місце дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Заяв чи клопотань не надходило.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши позиції сторін та третьої особи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

Так, відповідно до наказу Головного управління Держеокадстру у Вінницькій області за № 127-ОТГ від 25.03.2021 (а.с. 216) Літинській селищній раді передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 78,1668 га, які розташовані на території Літинської селищної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, згідно з актом приймання-передачі.

Між в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Русланом Шведом та Літинським селищним головою Бичком Анатолієм 12.04.2021 підписано Акт приймання-передачі земель сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність та додаток до нього. Згідно цього додатку до Акту приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер :02:000:0707 передана Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у комунальну власність Літинській селищній раді (а.с.217-218).

30.03.2021 представник позивача ОСОБА_1 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу позивачці на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,00 га на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області (за межами) с. Селище для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення (а.с.335)

Оскільки позивач не отримав відповіді від Головного управління Держгеокоастру у Вінницькій області тому застосовуючи норми ч. 7 ст. 118 ЗК України, прийняв рішення про виготовлення проекту землеустрою за принципом «мовчазної згоди».

Так, громадянами, у тому числі ОСОБА_1 07.05.2021 укладено Договір №36-2021 із ФОП ОСОБА_3 на виконання землевпорядних робіт та виготовлено документацію із землеустрою, відомості про земельні ділянки внесено до Державного земельного кадастру, в тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0594 (а.с.21-24).

Повідомленням від 07.05.2021 представник позивача надсилає на адресу Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлення про застосування принципу «мовчазної згоди» в порядку визначеному абзацом 3 частини 7 ст. 188 Земельного Кодексу України (а.с.48).

Відомостями із системи трекінгу зазначається про отримання 12.05.2021 повідомлення Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (згідно копії Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Літинської селищної ради (Селищенської сільської ради) Вінницького району (Літинського району) Вінницької області (за межами населеного пункту) (а.с.50).

Рішенням Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 687 від 30.06.2021 (а.с. 205) ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 1,9402 га кадастровий номер :02:000:0594, яка розташована за межами населених пунктів Літинської селищної територіальної громади (села Садове), з метою передачі її безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності не наданих у власність чи користування.

Посвідченням (а.с. 207) підтверджується, що ОСОБА_2 являється учасником бойових дій.

Клопотанням (а.с.204 зв.) ОСОБА_2 звернувся до Літинської селищної ради відповідно до якого просить надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 1,94 га, для ведення особистого селянського господарства на території Літинської територіальної громади (с. Садове) Вінницького району (Літинського району) Вінницької області і ТОВ «ГЕОЛІДЕР» її було виготовлено (а.с.201-210).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.15) за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,9402 га, кадастровий номер :02:000:0594.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім цього суд звертає увагу, що за змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. б ч.1ст.12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно п. б ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Частиною 6 ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

З огляду на вищезазначені норми, питання безоплатної передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян є виключною компетенцією органу місцевого самоврядування.

Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у користування (власність) зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 29.09.2020 року в справі №688/2908/16-ц суд дійшов висновку, що в справах даної категорії щодо надання оцінки діям органів місцевого самоврядування при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, слід надавати оцінку такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної виходячи з конкретних обставин справи. При цьому, обов`язок діяти добросовісно покладається на обидві сторони.

Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову в наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

Зазначений висновок міститься у п. 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20).

27.05.2021 року набрав чинності Закон України №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким Перехідні положення Земельного кодексу України, доповнено п.24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами нанесених пунктів у межах таких територіальних громад (крім земель згідно переліку, що зазначено у цьому пункті).

Судом встановлено, що 30.03.2021 представник позивача звернувся до Центру надання адміністративних послуг «прозорий офіс» із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. При цьому клопотання було адресоване Головному управлінню Держгеокоастру у Вінницькій області. Оскільки звертаючись до Центру надання адміністративних послуг він не отримав відповіді від Головного управління Держгеокоастру у Вінницькій області, то прийняв передчасне рішення про виготовлення проекту землеустрою за принципом «мовчазної згоди».

До того ж 25.03.2021 земельна ділянка, яка є предметом розгляду передана із державної форми власності у комунальну форму власності.

В свою чергу третьою особою у справі ОСОБА_2 повністю дотримано процедури, отримано дозвіл на розроблення технічної документації, яка була виготовлена та надалі затверджена відповідачем.

Одночасно попри посилання представника позивача на те, що 07.06.2021 ним було надіслано відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян для ведення особистого селянського господарства і відповідач був ознайомлений про проведення позивачем процедури отримання у власність земельної ділянки не відповідає дійсності, адже представником надано лише докази надсилання цього повідомлення, однак не його отримання відповідачем.

Суд погоджується з позицією представника відповідача, що Літинська селищна рада не є правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, тому про звернення позивача із заявою про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою до Головного управління Держгокадастру у Вінницькій області обізнаною не була.

Разом з тим, враховуючи викладені обставини, з огляду на те, що на час передачі спірної земельної ділянки, не закінчився передбачений ст. 118 ЗК України місячний строк на розгляд клопотання позивачки Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу/відмови на розроблення документації з землеустрою, позивач мав звернутись до Літинської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Одночасно, судом враховано, що попри посилання представника позивача на те, що 03.06.2021 ним було надіслано відповідачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадян для ведення особистого селянського господарства і відповідач був 07.06.2021 ознайомлений про проведення позивачем процедури отримання у власність земельної ділянки не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, адже представником позивача надано лише докази надсилання цього повідомлення, однак не його отримання відповідачем.

За наведених підстав у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання незаконним та скасування рішення Літинської селищної ради № 1823 від 17.08.2021, адже Літинська селищна рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також рішення відповідача за № 1823 від 17.08.2021 недоцільно скасовувати, оскільки вже виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав третьою особою ОСОБА_2 .

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 у справі № 21-64а13 та 25.05.2016 у справі № 21-5459а15.

За правилами ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень » державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, суть державної реєстрації полягає в офіційному визнанні і підтвердженні державою факту виникнення або припинення права власності земельної ділянки та виникнення або припинення права оренди земельної ділянок на підставі договору.

Так, судом встановлено правомірність дій відповідача та прийнятого ним рішення, а тому рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності також слід вважати правомірним та таким, що не підлягає скасуванню з підстав зазначених представником позивача.

Крім того, суд звертає увагу, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, стороною позивача не виконано вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, який фактично грунтувався на недопустимих у доказуванні припущеннях, які не можуть бути покладені в основу рішення суду, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Питання судових витрат, що складаються з сплати судового збору, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Керуючись ст.ст. 14, 41 Конституції України, ст.ст. 79, 79-1, 116, 118, 121, 122 ЗК України, ст.ст. 5, 13, 81, 141, 223, 258-260, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Желіховський В. М.