Провадження № 2/742/752/22
Єдиний унікальний № 742/1121/22
РІШЕННЯ
29 листопада 2022 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна,
УСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказано, що вона звернулася до нотаріуса з наміром розпорядитися власним нерухомим майном квартирою за адресою АДРЕСА_1 , проте при перевірці нотаріусом заборони відчуження зазначеного майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було виявлено обтяження 9491118 від 05.02.2010 року, здійснене державним виконавцем Прилуцького міськрайонного управління юстиції на виконання рішення Прилуцького міського суду за 2009 та 2011 роки. На даний час дані виконавчі провадження закриті у зв`язку з їх виконанням і згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень жодних виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 на даний час не існує, у зв`язку з чим і просить суд скасувати арешт на належне їй майно.
Позивач в судове засідання не з`явилася, але згідно письмової заяви її представника, просять розгляд справи проводити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, згідно їх письмових пояснень від 21.09.2022 року просять відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з відсутніми підставами для зняття арешту(а.с.21-33).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав:
Судом встановлено, що у відділі ДВС на виконанні перебували декілька виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 :
-АСВП 17165213 від 15.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Плюс-Банк» заборгованості в розмірі 6369,99грн.. 22.07.2011 року виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»;
Як вбачається з витягу ВП спецрозділ АСВП №28960632 та витягу ВП спецрозділ АСВП №17165213, виконавчі провадження №17165213 та №28960632 завершено(а.с.25-26).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №301803998 від 31.05.2022 року вбачається, що 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень від 03.06.2022 року жодних виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 на даний час не існує(а.с.11).
Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 03.06.2022 року інформація щодо боржника ОСОБА_1 відсутня(а.с.11зв).
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.
У відповідності до вимог ст.ст. 81, 82 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) у виконавчих провадженнях №17165213 та №28960632 порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 89 ЦПК України, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна - задовольнити.
Скасувати арешт(заборона відчуження) з нерухомого майна ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був накладений Прилуцьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Суми) у виконавчому провадженні №17165213 від 15.07.2009 року та виконавчому провадженні №28960632 від 12.08.2011 року.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО