Справа № 495/9638/21
№ провадження 2/495/1057/2022
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 квітня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Саханова О.А.,

Справа № 495/9638/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОР ХАУС" про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , 23 листопада 2021 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОР ХАУС", про визнання права власності, просить суд: визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 14,69 га, кадастровий номер: :01:002:0085, кадастровий номер: :01:002:0086, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, масив НОМЕР_1 ділянка 10.11.11а; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стислий виклад позиції позивача

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що 03.06.2016 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 520/5468/15-ц було винесено рішення, яким позов ПАТ «Марфін Банк» про стягнення заборгованості було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 366/Р від 09.06.2006 року в сумі 127 564,70 доларів США та 241 626,20 грн., стягнуто солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 366/Р від 09.06.2006 року в сумі 127564,70 доларів США та 241 626,20 грн, судовий збір в сумі 3941,32 грн з кожного.

20.12.2016 року між ПАТ «Марфін Банк», яке є правонаступником по всім правам та зобов`язанням ВАТ «Морський транспортний Банк» та ТОВ «Шор Хаус» було укладено договір про відступлення банком Товариству прав вимоги за кредитним договором № 366/F від 09.03.2006 року.

Внаслідок цього ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2020 року заяву ТОВ «Шор Хаус» про заміну боржника у виконавчому провадженні було задоволено.

21.02.2018 року Київським районним судом м. Одеси були видані виконавчі листи № 520/5468/15-ц щодо примусового виконання вищезгаданого судового рішення.

Під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем Колечко Д.М. було виявлено, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 18.03.2020 року по справі № 495/838/20 за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 14,69 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, масив НОМЕР_1 ділянка 10.11.11а, кадастровий номер ділянки №10,11: :01:002:0085, кадастровий номер земельної ділянки №11а: :01:002:0086.

22.02.2021 року Київський районний суд м. Одеси постановив Ухвалу, якою задовольнив подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку та звернув стягнення на нерухоме майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 14,69 га, кадастровий номер ділянки: :01:002:0085, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0086.

У зв`язку із відсутністю у боржника коштів, необхідних для погашення заборгованості, приватним виконавцем було винесено на примусову реалізацію через ДП «Систему електронних торгів арештованим майном /ДП «Сетам»/ майно боржника, а саме земельну ділянку площею 14,69 га, кадастровий номер ділянки: :01:002:0085, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0086.

За результатом проведення трьох кроків аукціону, бажаючих придбати майно не виявилось, а отже торги не відбулися.

У зв`язку із чим ТОВ «Шор Хаус» звернулося до приватного виконавця із заявою про бажання стягувача придбати вищевказане майно в рахунок часткового погашення боргу.

01.06.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та складено відповідний акт.

Згідно з Актом стягувачу ТОВ «Шор Хаус» за ціною третіх електронних торгів 577 290 передано у рахунок часткового погашення боргу за зведеним виконавчим провадженням нерухоме майно: земельну ділянку площею 14,69 га, кадастровий номер ділянки: :01:002:0085, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0086.

Позивач вказує, що вищезгадані документи видані приватним виконавцем є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на нерухоме майно та підставою для видачі нотаріусом відповідного свідоцтва, що підтверджує право власності стягувача на зазначене у цьому акті нерухоме майно.

Проте, державний нотаріус Саданов О.В. відмовив у видачі свідоцтва про право власності на придбану з електронних торгів земельну ділянку № 10,11,11а, керуючись пп. «б» п.15 розділу Х «Перехідних положень Земельного кодексу України» .

За твердженням позивача, не маючи можливості зареєструвати права власності ТОВ «Шор Хаус» 25.09.2021 року укладено з ОСОБА_1 . Договір передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості, відповідно до п.2.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Відчужувач зобов`язався передати у власність кредитора майнові права, а кредитор зобов`язався зарахувати загальну вартість майнових прав в рахунок погашення заборгованості та прийняти у власність майнові права.

Майнові права, які є об`єктом договору, складають майнові права на земельну ділянку, в т.ч. право набути земельну ділянку у власність і оформити відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, права, що є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права і права вимоги.

Позивач вказує, що зобов`язання за договором, сторонами виконані, право власності на майнові права перейшло до ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним актом приймання-передачі.

Укладаючи договір передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості, позивач отримав обмежене речове право, за яким він, як власник цього права, наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

Позивач вважає, що для отримання права власності на вказане майно, необхідна наявність ряду правопороджуючих факторів, зокрема акт, а також постанова про передачу майна в рахунок погашення боргу.

В той ж час стверджує, що у позивача виникли об`єктивні складнощі у реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки за ТОВ «Шор Хаус» таке право власності на нерухоме майно зареєстровано не було.

З вказаних вище підстав він і звернувся до суду з даним позовом.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі

26 листопада 2021 року по вказаній справі ухвалою суду було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

23 грудня 2021 року ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та призначений її судовий розгляд по сутті.

В судове засідання позивач чи його представник не з`явились, в матеріалах справи наявна заява від 17.02.2022 року, згідно якої позивач позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позові, розглянувши справу без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2016 року по справі № 520/5468/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 366/Р від 09.03.2006 року в сумі 127564,70 доларів США, 241626,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно, на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 366/Р від 09.03.2006 року в сумі 127564,70 доларів США та 241626,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» судовий збір у сумі по 3941,32 грн. з кожного.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017 року у справі № 520/5468/15-ц із врахуванням ухвали про описку апеляційного суду від 31.01.2018 року, задоволено клопотання представника ПАТ «Марфін Банк» - Лапінської О.М. Залучено до участі у справі правонаступника позивача ПАТ «Марфін Банк» - ТОВ «Шор Хаус».

Надалі, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеса від 13.11.2020 року, замінено ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої згідно рішення по справі № 520/5468/15 стягнуто солідарно разом із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Шор Хаус» /яке є правонаступником ПАТ «Марфін Банк»/ заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 564,70 доларів США та 241 626,20 грн та судовий збір по 3941,23 грн. з кожного, на її правонаступницю ОСОБА_6 .

Разом з тим, 18.03.2020 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалив рішення у справі № 495/838/20, яким визнав за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , в масиві № НОМЕР_3 /кадастровий номер ділянки: :01:002:0085/ ділянку № НОМЕР_4 а в масиві № НОМЕР_5 /кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0086/, загальним розміром 14,69 га, які розташовані на території Миколаївської сільської ради та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту серії ЯБ №298034 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією від 24.01.2006 року.

22.02.2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/5468/15-ц, було задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

В порядку виконання виконавчого листа № 520/5468/15-ц виданого 21.02.2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «МарфінБанк» судовий збір в сумі по 3941,32 грн та виконавчого листа № 520/5468/15-ц виданого 21.02.2018 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «МарфінБанк» заборгованість за кредитним договором №366/Р від 09.03.2006 року в сумі 127564,40 доларів США та 241626,20 грн, звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку, площею 14,69 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Миколаївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастрові номери: :01:002:0085, :01:002:0086.

На підставі вищезгаданої ухвали суду, було проведено реалізацію арештованого майна боржника через систему електронних торгів «СЕТАМ», в результаті яких торги після проведення трьох аукціонів, не відбулися.

Натомість стягувач виявив бажання придбати вищевказане майно боржника в рахунок часткового погашення боргу.

01.06.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу за зведеним виконавчим провадження № 62117882 за ціною третіх електронних торгів 577 290 грн, наступне нерухоме майно земельну ділянку, площею 14,69 га, кадастрові номери: :01:002:0085, :01:002:0086, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, масив НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_6 , що належить боржнику ОСОБА_2 .

Також, того ж дня 01.06.2021 року, приватним виконавцем Колечко Д.М. складено Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Надалі, директор ТОВ «Шор Хаус» звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва на придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Проте листом державного нотаріуса Саданова О.В. Білгород-Дністровської ДНК № 1664/01-16 від 21.09.2021 року відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії з огляду на пп. «б» п.15 розділу Х «Перехідних положень Земельного Кодексу», згідно якого забороняється купівля-продаж або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва тощо.

У зв`язку з неможливістю довести до кінця процедуру оформлення права власника, ТОВ «Шор Хаус» уклав з гр. України ОСОБА_1 договір передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості.

Згідно п.2.1, в порядку та на умовах, визначених цим договором, відчужувач зобов`язався передати у власність кредитора майнові права, а кредитор зобов`язався зарахувати загальну вартість майнових прав в рахунок погашення заборгованості та прийняти у власність майнові права.

У розділі 1 відповідного договору визначено, що майнові права - майнові права на земельну ділянку, в т.ч. право набути земельну ділянку у власність і оформити відповідні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, права, що є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права і права вимоги.

На виконання п. 5.2.1 договору, 25.09.2021 року сторонами також було підписано Акт приймання-передачі до Договору передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості від 20.08.2021 року.

Посилаючись на обмеженому речовому праві, внаслідок укладання відповідного договору, та попередніх об`єктивних складнощах у реєстрації права власності на земельну ділянку Відчужувача, позивач вирішив шукати шляхи захисту у суді.

Нормативне обґрунтування

Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» , реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Умови і порядок проведення електронних торгів визначено «Порядком реалізації арештованого майна», затвердженим наказом Міністерства юстиції Україні від 29.09.2016 року № 2831/5.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

ДП СЕТАМ, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та Порядку реалізації арештованою майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року (далі Порядок), є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Згідно із Порядком Організатор - це державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій передбачених цим Порядком.

Згідно розділу І Порядку метою електронних торів є продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

У відповідності до п. 4 розділу X Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів, який надійшов на електронну адресу, державний виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Пунктом 8 розділу X Порядку визначено, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.

Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Отже, електронні торги є процедурою (дією), яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, а саме припинення у однієї особи права власності на певне майно та, відповідно, виникнення такого права у іншої особи.

Таким чином, відносини, які виникають з приводу придбання майна з електронних торгів, по своїй суті є договірними відносинами з купівлі-продажу з певною специфікою, визначеною законом.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, зазначено, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. а ч. 1 ст. 19 ЗК України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ч. 2 ст. 22 ЗК України, до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до пп. «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України, до 1 січня 2024 року забороняється: купівля-продаж або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім переходу до банків права власності на земельні ділянки як предмет застави, передачі земельних ділянок у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та відчуження земельних ділянок для суспільних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), встановленої цим підпунктом, у частині їх купівлі-продажу та відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на користь юридичних осіб на майбутнє (у тому числі укладення попередніх договорів), є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення)..

Аналіз вказаного положення абзацу першого підпункту «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України дозволяє дійти висновку, що законодавець запровадив обмеження щодо відчуження земельних ділянок, в т.ч. з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ст. 5 Закону України «Про нотаріат» , нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом.

Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються ст. 49 Закону України "Про нотаріат".

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.

Відповідно до ст. 50 Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Як встановлено в ході судового розгляду справи, позивач, набувши майнові права за Договором передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості від 25.09.2021 року, отримав лише обмежене речове право на спірну земельну ділянку.

Натомість, умовами цього ж правочину передбачалось, що кредитор/ в нашому випадку позивач/ реалізує /здійснює/ отримані майнові права шляхом набуття та оформлення права власності на земельну ділянку шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва, що підтверджує право власності кредитора на нерухоме майно, зазначене в Акті приватного виконавця виконавчого округу Колечко Д.М. від 01.06.2021 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Натомість, матеріали справи не містять доказів спроб або намагань позивача для отримання такого свідоцтва шляхом звернення до нотаріусу на умовах виконання договору.

Разом з тим, посилання на об`єктивні перешкоджання відчужувачу на проведення процедури оформлення права власності на майно боржника ОСОБА_2 , яке реалізовувалось шляхом проведення електронних торгів, яке виявилось у відмові нотаріуса у видачі відповідного Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, судом до уваги не приймається, адже ані позивачем, ані відповідачем /відчужувачем за договором передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості/оскарження відповідної відмови не здійснювалось.

Крім того, суд враховує, що за змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд при визнанні позову відповідачем, лише за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак, визначальною ознакою ухвалення позитивного рішення для позивача є законність підстав для звернення до суду з відповідним позовом.

Натомість, судом не знайдено жодної правової підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Так, відмова нотаріуса зводилась до порушення закону заявленого права, з посиланням на пп. «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України.

Позивач невірно наводить трактування вказаної норми тим, що заборона на відчуження відбувалась не на всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, а лише на ту їх частину, що набута їх власником у порядку виділення /на місцевості/ земельної частки /паю/.

При цьому, вказана імперативна норма щодо відповідної заборони стосується загалом інших правовідносин.

При цьому, суд вважає вірним доводи позивача, що укладаючи договір передачі майнових прав в рахунок часткового погашення заборгованості, позивач отримав обмежене речове право, за яким він, як власник цього права, наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому.

З огляду на факті того, що Відчужувач майнових прав не був власником спірної земельної ділянки, а позивач набув за договором лише визначені майнові права, без відповідних складових права власності, тож останній, без зв`язку їх сполучного переходу та дотримання алгоритму дії поетапного набуття у власність нерухомого майна, що обумовлювалось сторонами у договорі, не має жодних підстав для набуття їх у судовому порядку.

У системному аналізі вказаних висновків, суд вважає недоведеним визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, площею 14,69 га, кадастровий номер: :01:002:0085, кадастровий номер: :01:002:0086, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Миколаївська сільська рада, масив НОМЕР_1 ділянка 10.11.11а, а отже вважає заявлені ним позовні вимоги є необґрунтованими.

Розподіл судових витрат

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 650, 655, 656 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, пп. «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України, ст. 125 ЗК України, ст. 50 Закону України "Про нотаріат", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОР ХАУС" про визнання права власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ШОР ХАУС" , юридична адреса: 65026, місто Одеса, вулиця Ланжеронівська, будинок 14, квартира 4.

Повний текст рішення складений 27 квітня 2022 року

Суддя: