ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/973/21Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/817/184/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Парандюк Т. С.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника апелянта та управління державного агенства міліорації та рибного господарства у Тернопільській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за апеляційною скаргою Тернопільської обласної прокуратури на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2021 року (ухваленого суддею Дудяком С.В.., повний текст якого складено 26 листопада 2021 року) у цивільній справі №597/973/21 за позовом керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Управління Державного агенства міліорації та рибного господарства у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа Заліщицька міська рада Чортківського району про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Управління Державного агенства міліорації та рибного господарства у Тернопільській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності в сумі 17714 гривень. Також позивач просив стягнути з відповідача в користь Тернопільської обласної прокуратури сплачений судовий збір в сумі 2270 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 03.09.2020 року о 03 годині 32 хвилини ОСОБА_1 на ріці загальнодержавного значення Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с. Касперівці тодішнього Заліщицького району Тернопільської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сітками ставними, чим грубо порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст. 52-1, 63 ЗУ Про тваринний світ, відповідальність за що передбачена ч.4 ст. 85 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 , нанесено шкоду державі в розмірі 17714 гривень. Прокуратура вважала, що дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення №000137 від 03.09.2020 року стосовно відповідача, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , актами вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, розписками про прийняття на зберігання вилученого майна, приймальним актом №85, актом вилучення об`єктів лову (добування), актом зважування риби, розрахунком матеріальної шкоди, актом випущення водних біоресурсів у водне середовище. Вважали, що факт незаконного лову риби відповідачем та завдання цими діями державі збитків також підтверджується постановою суду у справі №597/1590/20 відносно ОСОБА_1 , якою провадження у справі за ст.85 ч.4 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Обгрунтовуючи розмір збитків посилались на те, що відповідачем виловлено наступні види риби, відповідної вартості: карась сріблястий 96 екз., 17 грн. за екз., на загальну суму 1632 грн.; лящ 18 екз., 170 грн. за екз., на загальну суму 3060 грн.; краснопірка 2 екз., 68 грн за екз., на загальну суму 136 грн.; сом 2 екз., 425 грн за екз., на загальну суму 850 грн.; сазан (короп) 1 екз., 306 грн за екз., на загальну суму 306 грн.; судак 23 екз., 510 грн за екз., на загальну суму 11730 грн.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Тернопільська обласна прокуратура просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивується невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушенням норм процесуального права та направильним застосуванням норм матеріального права.

Вважає, що вина відповідача підтверджується доказами, які обґрунтовують позовні вимоги, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №000137 від 03.09.2020 року стосовно відповідача, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , актами вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, розписками про прийняття на зберігання вилученого майна, приймальним актом №85, актом вилучення об`єктів лову (добування), актом зважування риби, розрахунком матеріальної шкоди, актом випущення водних біоресурсів у водне середовище, фотофіксацією перебування відповідача ОСОБА_1 на річці Серет поблизу Касперівської ГЕС та постановою Заліщицького районного суду від 22 грудня 2020 року у справі №597/1590/20.

Звертає увагу на те, що постановою Заліщицького районного суду від 22 грудня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а не за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тобто така обставина не є реабілітуючою, тому не спростовує факту наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

Вказує на те, що твердження суду першої інстанції щодо вжиття всіх можливих заходів для допиту в судовому засіданні свідків сторони позивача не відповідає дійсності, оскільки в судових засіданнях 26.08.2021 року, 07.10.2021 року, 19.10.2021 року свідків не вдалось допитати з об`єктивних причин, проте судом 22.11.2021 року було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про привід свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не з`явились.

Посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 1166 ЦК України, оскільки матеріалами справи підтверджено факт вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КупАП.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Звертає увагу на те, що жодного протоколу в його присутності інспектор Павелко О.Г. не складав та посилається на відсутність в матеріалах справи жодних доказів які б підтверджували обставини, що йому інкримінувались.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, що відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з мотивів викладених у ній та просив її задовольнити та заперечив проти відзиву відповідача. Додатково пояснив, що вудочки в човні не було виявлено, відповідач здійснював незаконний вилов риби та неодноразово притигався до адміністративної відповідальності за таку ж діяльність, постанова Заліщицького районного суду набрала законної сили, відповідачем не оскаржувалась.

Представник управління державного агенства міліорації та рибного господарства у Тернопільській області в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з мотивів викладених у ній та просив її задовольнити та заперечив проти відзиву відповідача.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що Заліщицький районний суд Тернопільської області 22.12.2020 року розглянув справу про адміністративне правопорушення №597/1590/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КУпАП, за те, що останній 03.09.2020 року о 03 годині 32 хвилини на ріці занальнодержавного значення Серет, поблизу Касперівської ГЕС, в с.Касперівці тодішнього Заліщицького району Тернопільської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сітками ставними, чим грубо порушив п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, ст.ст.52-1, 63 ЗУ Про тваринний світ.

Провадження у вказаній справі постановою суду від 22.12.2020 року закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №000137 від 03.09.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.85 КУпАП внаслідок незаконного вилову риби було заподіяно збитків державі на суму 17714 гривень.

Факт заподіяння незаконним виловом риби збитків державі підтверджується розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення №000137, складеним Управлінням державного агенства рибного господарства у Тернопільській області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що прокурором та представником позивача належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачем ОСОБА_1 заподіяно незаконним виловом риби збитків державі в розмірі 17714 гривень.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч. 1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з постанови Заліщицького районного суду від 22 грудня 2020 року у справі №597/1590/20., провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП закрито на підставі п. 7ч.1 ст.247 КУпАП.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП , не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Такий висновок зробив ВС у постанові №753/7281/15-ц від 23 січня 2018 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в розумінні ст. 76 ЦПК України є доказами, однак судом першої інстанції не було надано даним доказам жодної оцінки в контексті вимог ст.89 ЦПК України та з урахуванням того, що судом було незаконно відмовлено прокурору у задоволенні клопотання про привід вищезгаданих свідків згідно ст. 147 ЦПК України через їхню неявку з метою їх допиту.

Зокрема з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 02. вересня 2020 року він як громадський активіст разом з інспектором рибного патруля Павелком О. та іншими активістами здійснював патрулювання під час патрулювання по річці Серет від села Більче Золоте Борщівського району до села Касперівці Заліщицького району (на Касперівській ГЕС) та ними в прибор нічного бачення було виявлено чоловіка, який рухався на гумовому човні і вилучав з води сітку собі в човен. Вони на своєму човні направились до нього, але намотали на гвинт бензомотора сітку. Побачивши їх, цей чоловік викинув мішок із сіткою у воду, яку він збирав у човен, і після того почав рухатись попід скелю проти течії в сторону бази Росинка. Коли вони розплутали сітку з гвинта, то побачили, що даний чоловік підняв іншу сітку, пройшовшись по ній декілька метрів дійшов до краю сітки і обрізав шнурок, який був прив`язаний до протилежного берега. Через кілька метрів він відрізав ще один шнурок від іншої сітки і намагався притопити її. Після того як вони розплутали гвинт, вони догнали даного чоловіка і ним виявився, зі слів інспетора ОСОБА_8 , ОСОБА_1 . Сітки, які були притоплені ОСОБА_1 , були вилучені з води, з них оперативно вибрана риба та після її зважування та перерахунку в живому та неушкодженому стані була випущена в природнє середовище (а.с. 72).

Аналогічного змісту письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 73-76).

Вищезазначені докази підтверджують факт спричинення протиправними діями відповідача ОСОБА_1 шкоди, яка заподіяна незаконним виловом риби збитків державі в розмірі 17714 гривень.

Крім того, як вбачається із матеріалів даної справи, відповідачем не надано доказів, які б спростовували вину відповідача у заподіянні шкоди.

Таким чином, в силу вимог п.4 ч.1 ст. 367 ЦПК України колегія суддів констатуює факт порушення судом норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 389, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Заліщицького районного суду від 22 листопада 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення яким позов керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності шкоду, в сумі 17714 грн., яку перерахувати на р/р UA0019759, отримувач Головне управління казначейства у Тернопільській області/територіальної громади м.Заліщики, , ККД 24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 в користь Тернопільської обласної прокуратури сплаченого судового збору 2270 грн. за подання позову та 3405 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає як постановлена в малозначній справі.

Повний текст постанови складено 26 квітня 2022 року.

Головуюча: Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Парандюк Т.С.