Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №306/13/22

Провадження №2/936/89/2022

18.04.2022 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в смт. Воловець у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2022 р. до Воловецького районного суду Закарпатської області з Свалявського районного суду Закарпатської області надійшла вищезазначена цивільна справа за підсудністю.

Позов мотивовано тим, що за результатами позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства громадянкою ОСОБА_2 на території Нижньоворітської сільської ради, проведеної інспекторами Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, в частині розгляду постанови начальника СД Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Кремінь С.І від 21.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного 26.11.2019 р. до ЄРДР № 0000273 щодо самовільного захоплення земельної ділянки площею 0,0249 га, встановлено, що допущено порушення вимог природоохоронного законодавства. За вказаним фактом складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 151/02-М від 06.11.2020 р., протокол про адміністративне правопорушення №013755 від 06.11.2020 р., постанову про накладення адміністративного стягнення №013755 від 17.11.2020 р. та встановлено, що внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_2 земельної ділянки заподіяно шкоду в розмірі 4539,58 гривень. Державною екологічною інспекцією України у Закарпатській області з метою досудового врегулювання спору направлено претензійний лист від 28.01.2021 відповідачці ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Однак, ОСОБА_2 добровільно завдану нею шкоду не сплатила, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки 4539,58 гривень завданої шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, а також 2270,00 гривень сплаченого судового збору.

Представник позивача Пеняк Н.М. в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності серії HOP 295149 від 17.08.2020 р., в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, вважає що такий заявлено безпідставно та необґрунтовано, будь-якого самовільного зайняття земельної ділянки ОСОБА_2 не було здійснено, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Статтею 14 Конституції України визначено, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про охорону земель», основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства. Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України. Державний контроль за додержанням законодавства про охорону земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Відповідно до статті 14-2 Земельного кодексу України, статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у галузі земельних відносин відноситься до повноважень Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів на місцях.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 № 120, Державна екологічна інспекція у Закарпатській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України завданням якої, є реалізації повноважень Держекоінспекції у межах Закарпатської області.

Матеріалами справи встановлено, що 25 листопада 2019 року у Воловецькому відділенні поліції зареєстровано звернення голови Нижньоворітської сільської ради Рябінчака М.М. про самовільне захоплення земельної ділянки громадянкою ОСОБА_2 площею 0,0249 га., за адресою АДРЕСА_1 , під кадастровим номером :01:009:0027, що стало підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.11.2019 р. за №0000273.

В ході досудового розслідування було встановлено, що згідно акту визначення фактичного використання земельної ділянки, що на площі Народна в селі Н.Ворота Воловецького району від 14.04.2012, ОСОБА_2 фактично використовує земельну ділянку площею 0,0948 га., хоча згідно Державного акту серії ЗКПО № володіє земельною ділянкою площею 0,0699 га. Тобто, в ході обстеження зясовано, що ОСОБА_2 самовільно захоплено ділянку площею 0,0249 га. що в перерахунку на квадратні метри становить 249 метрів квадратних.

Проте, оскільки сума завданих збитків в результаті самовільного захоплення вище зазначеної земельної ділянки не є значною відповідно до примітки ст. 197-1 КК України, 21.10.2020 року начальником СД Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Кремінь С.І. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000273 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 КК України, з мотивів п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Копію постанови про закриття кримінального провадження скеровано на адресу начальника Державної екологічної інспекції у Закарпатській області з метою вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 в порядку адміністративного судочинства за ст.53-1 КУпАП. (а.с.14-15).

За результатами позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства громадянкою ОСОБА_2 на території Нижньоворітської сільської ради, проведеної інспекторами Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, в частині розгляду постанови начальника СД Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області Кремінь С.І. від 21.10.2020 про закриття кримінального провадження внесеного 26.11.2019 р. до ЄРДР № 0000273 щодо самовільно захоплення земельної ділянки площею 0,0249 га., встановлено, що допущено порушення вимог природоохоронного законодавства.

Так, 06.11.2020 року під час здійснення планової перевірки інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області виявлені порушення статей 125,126 Земельного Кодексу України допущених ОСОБА_2 на території Нижньоворітської сільської ради.

В ході обстеження земельної ділянки встановлено, що ОСОБА_2 використовує земельну ділянку в АДРЕСА_1 кадастровий номер: :01:009:0027 на підставі Державного акту серія ЗКПО № площею 0,0699 га. Тип власності - приватна власність. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі для обслуговування готельного комплексу.

Згідно Акту визначення фактичного використання громадянкою ОСОБА_2 земельної ділянки, що на АДРЕСА_1 проведеного Земельно-узгоджувальною комісією від 14.04.2012р. становить 0,0948 га. Різниця згідно Державного акту ЗКПО № та фактичним використанням земельної ділянки становить- 0,0249 га.

В ході проведення візуального огляду території за адресою АДРЕСА_1 встановлено що територія огороджена з 3-х сторін, із пл. Народної правого та лівого боків від дороги. Тильна сторона земельної ділянок Латориця, яка протікає через населений пункт та огороджена металевою сіткою.

Правовстановлюючі документи на використання земельної ділянки що на АДРЕСА_1 , площею 0,0249га (землі Нижньоворітської сільської ради) у гр. ОСОБА_2 відсутні. Тобто, в ході обстеження було встановлено, що ОСОБА_2 самовільно захоплено земельну ділянку площею 0,0249 га.( а.с.9).

Статтею 125 цього кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Тобто, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільним зайняттям земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. Земельний кодекс України ставить правомірність використання земельної ділянки в залежність від встановлення її меж у натурі (на місцевості) та державної реєстрації правовстановлюючого документа.

За фактом порушення земельного законодавства, 06.11.2020 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області Печко В.В., складено протокол № 013755 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , яка здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП. (а.с.20).

За результатами розгляду протоколу, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.11.2020 № 013755 відносно ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Цю постанову направлено Інспекцією до Воловецького районного ВДВС Південного-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для примусового стягнення.(а.с.19).

Таким чином, під час розгляду справи, на підставі аналізу вищевказаних доказів, встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 порушила ст.ст. 125, 126, 211 Земельного кодексу України, а саме самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0249 га.

Відповідно до п «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за порушення самовільного зайняття земельної ділянки.

Положеннями статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно п.«з» ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - самовільне спеціальне використання природних ресурсів вважається порушенням законодавства України про охорону навколишнього природного середовища і особи, винні в такому використанні - несуть встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

На підставі ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду регулюються ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п.п. 12, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли. Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК України, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі.

Відповідно до статті 29, 69-1 Бюджетного Кодексу України грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховуються до Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Таким чином, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Закарпатської області згідно Методики визначення розмірів шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963, проведено розрахунок розміру збитків, згідно якого сума завданих державі збитків складає 4 539,58 грн. (а.с.11).

28.01.2021 року Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області було надіслано на адресу ОСОБА_2 претензію, якою останній запропоновано відшкодувати збитки, заподіяні внаслідок порушення природоохоронного законодавства на суму 4539,58 гривень. Однак, відповідачка вимоги претензії не виконала, завдані збитки не відшкодувала.(а.с.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку, що позивачем доведено підставність та обґрунтованість позовних вимог, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 2270,00 гривень.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до ОСОБА_2 про стягнення шкоди -задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в сумі 4539 (чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 58 копійок на рахунки: ГУК у Зак.обл/Нижньоворіт.тг - 4539,58 грн., р/р UA0007411, назва банку одержувача-Казначейство України (ел.адм.подат.), код платежу -24062100, .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної екологічної інспекції у Закарпатській області судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, місцезнаходження: 88018, м. Ужгород, вул. Швабська,14, .

Повне рішення буде складено 22 квітня 2022 року.

Суддя Софілканич О.А.