Провадження 6/193/23/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кравченко Н.О. ,

секретар судового засідання Ратушної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АТ КБ «Приват Банк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за рішенням у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 від 26.03.2018 року про стягнення заборгованості,-

встановив:

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що Софіївський районний суд Дніпропетровської області видав виконавчий документ по справі № 193/121/18 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов було задоволено, видано виконавчий лист на виконання рішення, який був направлений до ДВС Софіївського району Дніпропетровської області, де 21.06.2019 року було відкрите виконавче провадження № 59382348. В січні 2022 року стягувач звернувся до органів виконавчої служби. Згідно відповіді, виконавче провадження закрито постановою державного виконавця від 28.08.2019 року, а виконавчий лист, разом із постановою направлено за адресою Дніпро, вул. Набережної перемоги, 50, які до установи не дійшли. Оскільки оригінал виконавчого листа втрачений прохає отримати його дублікат із поновленням строку на його пред`явлення до виконання. У зв`язку з вищенаведеним, заявник вважає, що факт втрати вказаного виконавчого листа перешкоджає його повторному пред`явленню для виконання. Просить видати дублікат виконавчого листа у справі № 193/121/18 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та поновити строк його пред`явлення до виконання.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить задовольнити заяву.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином, що не перешкоджає для розгляду справи.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, тому судом проведено розгляд справи у їх відсутності, відповідно до частини 3 ст. 442 ЦПК України.

Зважаючи на вимоги частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши аргументи, викладені в заяві, долучені до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області (при заочному розгляді) від 26 березня 2018 року по цивільній справі № 2/193/161/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 12.12.2017 у розмірі 15671,44 грн., понесені судові витрати у розмірі 229 грн. /а.с.59-61/.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду по справі по справі № 2/193/161/18 07.06.2018 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області скеровано ПАТ КБ «Приват Банк» виконавчий лист /а.с.82/ на вимогу позивача від 21.05.2018 року (а.с.83).

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 59382348 виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Софіївським районним судом Дніпропетровської області по цивільній справі № 193/121/18 від 06.07.2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відкрито 20.06.2019 року та завершено 28.08.2019 року із зазначенням у постанові повернення оригіналу виконавчого листа та про можливість повторного пред`явлення виконавчого листа до 28.08.2022 року. Підтвердження (поштового повідомлення) про направлення та отримання виконавчого листа стягувачем та копії постанови про завершення виконавчого провадження в матеріалах відсутні.

Отже, враховуючи встановлене, суд приходить до висновку, що виконавчий лист було втрачено.

Згідно витягу з реєстру виконавчих проваджень АСВП за вищеозначеним рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області виконавчі провадження на цей час відсутні.

Питання про видачу дубліката виконавчого листа врегульовано розділом ХІІІ ЦПК України Перехідні положення.

Статтею 431 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які вадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1. 2ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»зі змінами від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначити назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналами, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкової для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конституції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливе видати дублікат виконавчого документа. звернувши до виконання рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2017 року, оскільки рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України уразі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Така позиція узгоджується з подібними правовими висновками,висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29жовтня 2020року у справі №916/922/16та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27травня 2021року у справі №303/2642/20у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10258/19.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція Українив статті 127 закріпила однією з основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року є чинним, не втратило своєї законної сили, суд вважає можливим поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України,у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності з ч. 5-6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18. ЦПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого документа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Оскільки, виконавчий лист був втрачений, а рішення суду про стягнення коштів залишається не виконаним, тому суд, вважає за можливе задовольнити заяву, а саме видати дублікат вказаного виконавчого листа, та поновити строк його пред`явлення до виконання, оскільки його пропущено з поважних причин, а саме втратою виконавчого листа при пересилці.

Керуючись ст. ст. 260, 353, 433 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку його пред`явлення до виконання - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2018 року по цивільній справі провадження 2/193/161/18, № справи 193/121/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 12.12.2017 у розмірі 15671,44 грн. та понесені судові витрати у розмірі 229,06 грн.

Поновити Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» пропущений з поважних причин строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі № провадження 2/193/161/18, № справи 193/121/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 12.12.2017 у розмірі 15671,44 грн. та понесені судові витрати у розмірі 229,06 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-дений строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Кравченко