У Х В А Л А

15.04.2022 Справа №607/14085/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Киреньки Г. Я.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представника позивача,адвоката Данилевич А. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01 грудня 2021 року задоволено позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, МФО 338545, р/р НОМЕР_1 ) заборгованість сумі 1 147,43 Євро, що складає 3% річних від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту та 2 270,00 гривень сплаченого судового збору.

08 лютого 2022 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, у якій просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення № 607/14085/21 від 01 грудня 2021 року Тернопільського міськрайонного суду та переглянути справу; призначити у справі судову фінансовоекономічну експертизу; у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення відповідачка вказує, що під час розгляду справи вона мала право на правничу допомогу у відповідності до приписів ст. 15 ЦПК України, а тому вказувала про необхідність надання їй часу на пошук адвоката та укладення з ним договору на правничу допомогу. Відсутність у неї правових знань чи представника, який володіє знаннями у галузі права не дало можливість належним чином захистити своє матеріальне право. Окрім того, покликається, що в матеріалах справи містяться поштові конверти про повернення кореспонденції без вручення адресату, тобто повідомлень чи повісток вона не отримувала.

Також відповідачка зазначає про відсутність доказів для задоволення позову, оскільки у справі знаходяться тільки розрахунки позивача, які на його думку підтверджують наявність заборгованості саме в такій сумі, яка вказана в позові. Проте ОСОБА_1 вважає, що розрахунок не є належним доказом, адже він здійснений виключно позивачем і свідчить тільки про його думку. Жодних дій щодо звірки між відповідачкою і банком суми сплати, а відтак, і встановлення реальності боргу і його суми не здійснено. Крім того, розрахунок проведено юристом банку, який не є спеціалістом в галузі бухгалтерії чи фінансів.

Окрім цього, ОСОБА_1 вказала, що за час дії кредитного договору вона частково сплачувала кредит на загальну суму 10 210 Євро. Тому вважає, що заявлений у позові борг у розмірі 7 409,07 Євро не відповідає сумі заборгованості, що має наслідком неправильність розрахунку 3 % річних у сумі 1 147,43 Євро. Зазначила, що розмір боргу для неї має вкрай важливе матеріальне значення, оскільки вона має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Відповідачка просила суд призначити у справі судову економічну експертизу, оскільки вона не могла самостійно надати суду докази реальної заборгованості чи її відсутності за кредитним договором. Так як, на даний час розглядається спір в суді і вже не є можливим надати експертизу на підтвердження своїх аргументів, звертатись до експерта та отримати відповідний висновок як доказ поза межами постановлення ухвали судом про призначення експертизи, оскільки, є зрозумілим, що інша сторона поставить також його під сумнів.

Щодо поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачка вказала, що на початку розгляду справи її інтереси представляв адвокат Парубій І. М., проте договір на представництво був припинений 01 листопада 2021 року через можливий конфлікт інтересів адвоката у цій справі, про що було поінформовано суд. Повний текст рішення вона отримала в суді 21 січня 2022 року, про що свідчить розписка на заяві про видачу рішення, яка міститься в матеріалах судової справи. Таким чином, строк подання заяви на перегляд заочного рішення закінчується 10 лютого 2022 року.

10 лютого 2022 року судом прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28 березня 2022 року судом зареєстровано заперечення на заяву АТ «Ощадбанк» про перегляд заочного рішення, у якому представник банку просить відмовити у задоволенні такої заяви. Покликається на те, що із матеріалів справи вбачається, що відповідачка отримала заочне рішення 24 грудня 2021 року, відтак заява нею подана поза межами 20денного строку. Окрім цього, у заяві про перегляд заочного рішення не зазначається жодна причина, що могла б вважатися поважною для поновлення процесуального строку. Представник АТ «Ощадбанк» звернув увагу, що відповідачка володіла інформацією про судові засідання, мала представника, який з`являвся на судові засідання, а також подавала суду заяви про відкладення судових засідань. Розрахунок заборгованості підписаний не юристом банку, а відповідальною особою, яка має відповідні бухгалтерські знання для визначення розрахунків. Представник банку вважає, що до заяви про перегляд заочного рішення не додано жодного доказу, що міг би спростувати встановлені судом обставини.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила задоволити. Додатково повідомила суду, що були такі ситуації, коли вона отримувала листи запізно, а також діти хворіли, що перешкоджало її явці в судові засідання.

Представник позивача, адвокат Данилевич А. Б. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви з підстав, наведених у письмовому запереченні.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заяву про перегляд заводного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду від 01 грудня 2021 року було вручено ОСОБА_1 особисто 24 грудня 2021 року, що стверджується підписом «Гнатяк» на рекомендованому повідомлення (а.с. 55). Разом з тим, відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала отримання нею вказаного рішення, зазначила, що ознайомилася із повним текстом рішення 21 січня 2022 року, що стверджується її підписом на заяві про видачу повного рішення (а.с. 60).

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачкою ОСОБА_1 подано 08 лютого 2022 року та зареєстровано судом за № 7881, тобто в межах 20строку, який визначено ч. 3 ст. 284 ЦПК України, з дня вручення відповідачці повного заочного рішення суду.

Відтак, суд вважає за можливе поновити відповідачці ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

У відповідь на такий запит суду, 06 вересня 2021 року надійшла відповідь від обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області (а.с. 26), згідно якої ОСОБА_1 , місце народження: ОСОБА_2 , зареєстрована 16 травня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у заявах, наданих суду представником відповідачки та відповідачкою особисто вказано адресу її проживання: АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відтак, відповідачка належно повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом направлення їй судових повісток рекомендованим повідомленням. Зокрема ухвала про відкриття провадження із вказаною датою судового засідання 08 вересня 2021 року та позовна заява з додатками були направлені ОСОБА_1 за адресою, яка вказана в ухвалі та на конверті: АДРЕСА_3 (а.с. 25).

03 вересня 2021 року адвокатом Парубієм І. М. було видано ордер серії ТР № 033276 (а.с. 27) на представництвом інтересів ОСОБА_1 у справі № 607/14085/21. Адвокат повідомлявся про час, дату та місце судових засідань, які були призначені на 05 жовтня 2021 року та 05 листопада 2021 року шляхом здійснення йому повідомлення секретарем судового засідання за номером мобільного телефону.

04 листопада 2021 року адвокат Парубій І. М. подав суду заяву, у якій повідомив про припинення представництва ОСОБА_1 у цивільній справі.

Також 05 листопада 2021 року ОСОБА_1 особисто подала суду заяву, у якій просила відкласти судове засідання для надання їй можливості скористатися правом на правову допомогу. Із змісту вказаної заяви слідує, що їй було відомо про час і дату судового засідання, яке мало б відбутися о 15 год. 30 хв. 05 листопада 2021 року.

Про судове засідання 01 грудня 2021 року ОСОБА_1 була повідомлена за адресою АДРЕСА_3 , яку вона вказувала як адресу проживання у заяві (а.с. 40). Рекомендоване повідомлення було повернуте на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Окрім цього, судом був здійснений виклик відповідачки, розміщений на офіційному вебсайті суду (а.с. 44) у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, який передбачений порядок повідомлення відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), якого невідоме.

Таким чином, суд не вбачає поважних причин неявки відповідачки в судові засідання з розгляду справи № 607/14085/21.

Отож, головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не з`явлення відповідача в судове засідання і те, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Проте відповідачкою ОСОБА_1 не надано до суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 01 грудня 2021 року.

Із аналізу наданого відповідачкою переліку сплачених коштів за період з 03 січня 2018 року по 15 липня 2021 року та наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , що наявний у матеріалах справи на аркуші 17, суд вбачає, що представником позивача були враховані всі сплачені відповідачкою кошти на погашення кредиту за вказаний період та відповідно зменшено суму боргу на суму сплачених коштів. Розрахунок 3 % річних був здійснений з урахуванням сплати відповідачкою простроченого основного кредиту.

Щодо погашення кредиту, які відповідачка здійснювала 01 листопада 2021 року у сумі 340 Євро, 01 грудня 2021 року у сумі 350 Євро, 23 грудня 2021 року у сумі 100 Євро та 01 лютого 2022 року у сумі 350 Євро, суд їх не може взяти до уваги, оскільки нарахування 3 % річних за простроченим основним боргом було здійснене за період з 27 липня 2018 року по 27 липня 2021 року. Тобто вказані суми були сплачені на погашення кредиту за межами строку, щоб був предметом розгляду у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 Конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Таким чином, судом не встановлено обставин, передбачених ст. 288 ЦПК України, які можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилання відповідачки на те, що їй не було забезпечено можливості скористатися правовою допомогою спростовується тим фактом, що з 02 вересня 2021 року до 01 листопада 2021 року між нею та адвокатом Парубієм І. М. діяв договір про надання правничої (юридичної) допомоги, ведення справ в суді та на представництво інтересів. 08 листопада 2021 року було відкладено судове засідання із врахуванням заяви ОСОБА_1 про те, що вона має намір скористатися правовою допомогою у зв`язку із розірванням договору із адвокатом Парубієм І. М. У наступне судове засідання, яке відбулося 01 грудня 2021 року відповідачка не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Тобто судом було враховано доводи ОСОБА_1 про необхідність отримання нею правової допомоги, надано час для реалізації відповідачкою цього права шляхом відкладення судових засідань.

Частиною 4 статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення суду по справі № 607/14085/21.

Керуючись статтями 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити відповідачці ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дня отримання копії ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2022 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.