Справа № 128/2774/22
УХВАЛА

іменем України

23.11.2022 м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення сільської ради, демонтажу та знесення самочинного будівництва дитячого майданчика із приведенням земельної ділянки у попередній стан,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення сільської ради, демонтажу та знесення самочинного будівництва дитячого майданчика із приведенням земельної ділянки у попередній стан.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що з січня 2000 року заявник є користувачем земельної ділянки площею 0,06 га по АДРЕСА_1 . Заїзд до її ділянки з 1986 року облаштовано першим землекористувачем з АДРЕСА_2 , враховуючи нерівний рельєф місцевості, з вулиці Квітуча її ділянка огороджена підпорною бетонною стіною. Вказує, що дані обставини були встановлені трьома судовими рішеннями, які набрали законної сили, а саме: рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 04 серпня 2015 року (справа №128/2632/15-ц); рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2019 року (справа №128/3767/15-ц), ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 вересня 2022 року (справа № 128/2632/15-ц). Під час розгляду цивільної справи № 128/3767/15-ц було проведено судову земельно-технічну експертизу, а також визначені варіанти заїзду до її ділянки з АДРЕСА_2 . Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2019 року (справа №128/3767/15-ц) визначений заїзд до її земельної ділянки згідно план-схеми Варіанту № 3 Додатка № 10 експертного висновку. Однак, 05 листопада 2022 року їй стало відомо, що 05 жовтня 2022 року Якушинецькою сільською радою повністю проігноровані вищезазначені судові рішення та прийнято рішення 24 сесії 8 скликання «Про безоплатне прийняття в комунальну власність Якушинецької сільської ради дитячого майданчика в селищі Березина», пунктом 3 якого визначено місце розташування дитячого майданчика між будинком АДРЕСА_3 та будинком АДРЕСА_2 , тобто на єдиному заїзді до її земельної ділянки, яким заявник користується з січня 2000 року. На підставі оскаржуваного рішення, починаючи з 05 листопада 2022 року, сусідами активно ведеться самочинне будівництво дитячого майданчика на узаконеному єдиному існуючому з 1986 року заїзді до її земельної ділянки, а також пішохідній стежці з АДРЕСА_2 . Зазначає, що з 05 листопада 2022 року вона позбавлена можливості заїхати до свого подвір`я, оскільки на визначеному в судовому порядку єдиному заїзді до її земельної ділянки активно ведуться земельні та будівельні роботи. На думку заявника, у разі невжиття заходів забезпечення позову будівництво дитячого майданчика на її заїзді буде завершено, що унеможливить виконання рішення у цій справі і відновлення становища, яке існувало до порушення її законних прав та інтересів, які вона відстоювала в судовому порядку протягом 2015-2020 років.

За вказаних обставин, заявник просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову до подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянко шляхом скасування рішення сільської ради, демонтажу та знесення самочинного будівництва дитячого майданчика із приведенням земельної ділянки у попередній стан, шляхом: накладення заборони будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям на проведення будівельних, земляних та інших будь-яких робіт щодо облаштування та введення в експлуатацію дитячого майданчика на заїзді до її будинку між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 до набрання рішенням суду законної сили; накладення заборони Якушинецькій сільській раді приймати будь-які рішення та видавати дозвільні документи щодо будівництва дитячого майданчика на земельній ділянці між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 до набрання рішенням суду законної сили; накладення заборони будь-яким фізичним особам вчиняти дії щодо перешкоджання та блокування у будь-який спосіб їй та членам її родини існуючого з 1986 року з АДРЕСА_2 проходу та проїзду (заїзду/виїзду, в тому числі, паркування власного автомобіля на заїзді) до земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по АДРЕСА_4 , який було визначено згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2019 року у справі № 128/3767/15-ц, як Варіант № 3 додатка № 10 до Висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 20 грудня 2017 року за № 2436/17-21 до набрання рішенням суду законної сили.

Заходів зустрічного забезпечення позивач просить не застосовувати, оскільки вважає, що відсутні підстави для їх застосування.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Умови для вжиття заходів забезпечення позову встановлені ст. 149 ЦПК України, та ними є наявність між сторонами дійсного спору та наявність ризиків істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову це фактично обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів. Вказані питання мають вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналіз норм матеріального права, зокрема Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», дає суду підстави дійти висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності та надання згоди на розміщення на території села нових об`єктів належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування шляхом голосування на пленарних засіданнях ради.

Щодо обраних заявником способів забезпечення позову суд зазначає наступне.

Так, позивач просить вжити заходів забезпечення його майбутнього позову шляхом, зокрема, заборони Якушинецькій сільській раді приймати будь-які рішення та видавати дозвільні документи щодо будівництва дитячого майданчика на земельній ділянці між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 до набрання рішенням суду законної сили.

Заявником не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Саме лише посилання в заяві на те, що пунктом 3 рішення, яке заявник має намір оскаржувати, визначено місце встановлення дитячого майданчика між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 (частково за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0803), не є достатнім доказом унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, з якими позивач планує звернутись до суду, оскільки з жодного наданого заявником документу неможливо встановити розміщення дитячого майданчика саме на місці визначеного рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2019 року (справа №128/3767/15-ц) заїзду до її земельної ділянки. Використання території такого заїзду для встановлення дитячого майданчика з оспорюваного рішення сільської ради встановити неможливо. Надані роздруківки фотозображень без їх детального опису, з яких неможливо встановити ні адресу, ні їх відношення до встановленого заїзду до земельної ділянки заявника, не можуть бути належним та допустимим доказом таких обставин. Витяг із технічної документації із землеустрою щодо встановлення межі проїзду до садової ділянки ОСОБА_1 жодних відомостей щодо запланованого місця розташування дитячого майданчика також не містить.

Тобто виникнення спору між сторонами майбтнього позову з приводу прав заявника на визначений рішенням суду проїзд до її земельної ділянки заявником не доведено.

Крім цього, в поданій заяві про забезпечення позову, заявник просить накласти заборону будь-яким фізичним особам, юридичним особам, фізичним особам-підприємцям на проведення будівельних, земляних та інших будь-яких робіт щодо облаштування та введення в експлуатацію дитячого майданчика на заїзді до її будинку між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 та накласти заборону будь-яким фізичним особам вчиняти дії щодо перешкоджання та блокування у будь-який спосіб їй та членам її родини існуючого проходу та проїзду (заїзду/виїзду, в тому числі, паркування власного автомобіля на заїзді) з АДРЕСА_2 до земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої по АДРЕСА_4 .

Вказані заходи забезпечення позову стосуються невизначеного (необмеженого) кола осіб, що в разі задоволення судом вказаної заяви унеможливить її виконання та не втілить основну мету вжиття заходів забезпечення позову, а саме обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Однак заявником не вказано конкретних осіб та не доведено, що такі особи вчиняють вказані нею дії, та вказаний спосіб у вигляді заборони будь-яким фізичним особам вчиняти дії щодо перешкоджання та блокування у будь-який спосіб їй та членам її родини існуючого проходу та проїзду (заїзду/виїзду, в тому числі, паркування власного автомобіля на заїзді) з АДРЕСА_2 до земельної ділянки заявника виходить за межі підстав вказаного заявником майбутнього позову та вказаних сторін спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, в якості особи, яка може отримати статус учасника справи, в заяві вказано лише Якушинецьку сільську раду.

Отже, заява про забезпечення позову є такою, що не підтверджує належними і допустимими доказами обставин, якими законодавець визначає можливість вжиття заходів забезпечення позову (ч. 2 ст. 149 ЦПК України), та визначені в заяві заходи забезпечення позову не зможуть призвести до ефективного захисту прав заявника за вказаним нею спором із Якушинецькою сільською радою.

За таких обставин суду не доведено доцільності застосування зазначених в заяві обмежень, крім цього, застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, призведе до непропорційного обмеження судом повноважень сільської ради, наданих їй відповідно до закону, у вигляді необґрунтованого втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

Враховуючи вищевикладені обставини, вжиття заходів забезпечення позову з підстав, які вказані і обґрунтовані в заяві про забезпечення позову, зважаючи на позовні вимоги, з якими заявник має намір звернутись до суду, не доведення обставин, які вказують на те, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову в справі може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову, ризик невиконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову позивачем не доведений, та зважаючи, що коло осіб, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також їх можливих дій, є невизначеним, тому правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішення сільської ради, демонтажу та знесення самочинного будівництва дитячого майданчика із приведенням земельної ділянки у попередній стан відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: