Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1234/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк», банк, позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Заявою від 05.12.2018 року на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між банком та клієнтом, в сумі 19636,72 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Позов обґрунтовується тим, що 05.12.2018 року між сторонами укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який сторонами не підписується, не роздруковується та на руки клієнту не видається, а сам текст договору розміщується на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua. 05.12.2018 року за погодженням сторін укладена Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідно до умов якої банком відповідачу був відкритий поточний рахунок в гривнях на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та для його використання оформив та видав клієнту банківську платіжну карту типу «Моя картка». Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), на строк 60 місяців, з можливим подовженням на той самий строк, банк встановлює клієнту кредит у розмірі 17000,00 грн під 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами.

В подальшому позивач здійснював обслуговування вищевказаної платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків відповідача та позивача є укладена Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між банком та клієнтом ОСОБА_1 , а також діючі нормативно-правові акти Національного банку України, правління AT «Ощадбанк».

Зобов`язання за кредитним договором банком виконано у повному обсязі, однак відповідач умови договору не виконує, в результаті чого станом на 10.07.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 19636,72 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 16167,89 грн.; заборгованості по сплаті відсотків 2010,90 грн.; заборгованості за РКО- 227,77 грн., пені 396,94 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 344,67 грн; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 62,92 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 372,10 грн; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 53,53 грн

За таких обставин позивач вважає, що відповідач своїх зобов`язань по договору не виконав і просив суд стягнути вказані кошти з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю у даній справі Винара Л.В.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 23.11.2021 року, відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення по справі .

Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу судової повістки про виклик до суду та розміщеним оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення судового розгляду, відзив на позовну заяву чи зустрічну позовну заяву до суду не подавав.

Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на викладене, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалось.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Житомирське обласне управління AT «Ощадбанк», найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», та відповідачем ОСОБА_1 05 грудня 2018 року, відповідно до кредитної заяви 199650410 від 05.12.2018 року та за погодженням сторін укладена Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між банком та клієнтом за умовами якої банком відповідачу був відкритий поточний рахунок в гривнях України № НОМЕР_1 та видано кредит, метою якого є споживчі потреби, у бажаному розмірі 17000,00 гривень та до максимального розміру 250000 грн. Строк кредиту (користування ним) діє на термін дії платіжної картки, з можливим подовженням на новий строк. Відповідно до паспорту споживчого кредиту процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 процентів річних за користування кредитними коштами , комісія за видачу готівкових коштів 2,99 відсотків від суми, за прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення.

Під час підписання Заяви позичальник належним чином ознайомлений із умовами Договору комплексного обслуговування фізичних осіб та його умовами, текст якого міститься на офіційному сайті Банку «www.oschadbank.ua». Договір клієнтом не підписується та на руки не видається.

Відповідно до п. 3.1 Заяви підписанням цієї Заяви клієнт ініціює та погоджується на одержання (збільшення) кредиту та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладання між сторонами договору з істотними умовами кредитування викладеними в цій Заяві (зокрема розміром кредиту) та Умовах користування кредитною лінією (кредитом).

В подальшому позивач здійснював обслуговування вищевказаної платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків відповідача та позивача є укладена Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії від 05.12.2018 року відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладеного між банком та клієнтом між ОСОБА_2 і AT «Ощадбанк», а також діючі нормативно-правові акти Національного банку України, правління AT «Ощадбанк».

Так, відповідно до Договору та Заяви на встановлення кредитної лінії позивачем виконані всі зобов`язання належним чином, своєчасно та сумлінно. Банк відкрив клієнту рахунок в гривнях України для обліку по них грошових коштів до запитання і операцій за платіжними картками на умовах договорів відповідно до нормативно-правових актів НБУ, правил МПС та Тарифів за послуги Банку, а також відкрив кредитну лінію на погоджувальних умовах. Для користування рахунками банк оформив та видав клієнту платіжну картку. В свою чергу відповідач зобов`язувався неухильно дотримуватись умов цього Договору та правил користування БПК, здійснювати оплату послуг Банку за проведення операцій за рахунком у розмірі встановленими тарифами.

Зі сторони позивача відповідач належним чином був повідомлений та ознайомлений з усіма наявними в установі AT «Ощадбанк» умовами кредитування, з коротким описом відмінностей між ними, вартістю супутніх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, отримав всі необхідні роз`яснення.

Також, 05.12.2018 року ОСОБА_1 під підпис ознайомився з паспортом споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а. с. 14-15).

В порушення взятих на себе зобов`язань відповідач не виконував умови договору, в результаті чого станом на 10.07.2020 року заборгував банку 19636,72 грн. та спричинив збитки на вищевказану суму, які складаються із: заборгованість за основним боргом (кредитом) 16167,89 грн.; заборгованість по сплаті відсотків 2010,90 грн.; заборгованість за РКО (комісією) 227,77 грн.; пеня 396,94 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 344,67 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 62,92 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 372,10 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 53,53 грн.; (а.с. 5-9).

Вказані обставини відповідачем не спростовано та підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У відповідності до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У договорі приєднання, підписаному сторонами, зазначена процентна ставка, умови погашення кредиту та відповідальності позичальника за порушення зобов`язання.

Відтак, суд доходить висновку про обгрунтованість вимог банку про стягнення кредитної заборгованості.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеної кредитної заборгованості в загальній сумі 19636,72 грн.

Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1) у вигляді судового збору в сумі 2102,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,5,76-81,141,263, 263-265,268, 273, 274, 277-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 509, 526, 530, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд -,

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління AT "Ощадбанк" заборгованість за Заявою від 05.12.2018 року на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом, в сумі 19636,72 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість гривень 72 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління AT "Ощадбанк" судовий збір в сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління AT "Ощадбанк", місцезнаходження: 10003, м.Житомир, вул. Перемоги 15, , pax. № НОМЕР_2 у філії - Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 06.10.2017 року органом № 1828, реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Л.В.Винар