Справа № 676/3482/22
Номер провадження 2/676/1654/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2022 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Староушицької селищної радипро встановлення юридичного факту та визнання права власності за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Староушицької селищної ради, просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 право власності на Ѕ житлового будинку та господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 05.12.1986 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із Ѕ домоволодіння в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, який належав їй на праві власності, право власності посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 05.12.1986 року. 09.08.1999 р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачці. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась. Позивач проживала з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Після смерті ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадщину прийняла, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через втрату правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19.07.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10.08.2022 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у вирішенні спору покладається на думку суду.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 03.06.2021 року, виданому на підставі актового запису № 4, складеного виконавчим комітетом Староушицької селищної ради.

Відповідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 5 грудня 1986 року, виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської районного ради посвідчено, що Ѕ частина домоволодіння, яке складається з одного житлового будинку, яке розташовано в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району дійсно належить ОСОБА_3 . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кам`янець-Подільської районної ради № 212 від 28 липня 1983 р. 05.12.1986 року.

Відповідно довідки № 1096 від 08.12.2021 р., виданої виконавчим комітетом Староушицької селищної ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , належав Ѕ будинку за адресою АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 05.12.1986 року.

Відповідно довідки Староушицької селищної ради № 78 від 14.01.2022 р. померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала і була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 .

До дня смерті і на день смерті ОСОБА_3 за вищевказаною адресою була зареєстрована одна.

Відповідно заповіту, посвідченого 09 серпня1999 р. секретарем Староушицької селищної ради, Кам`янець-Подільського району, ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 .

На час відкриття спадщини заповіт є чинним (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори № 67812308 від 16.12.2021 р.).

Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 67812280 від 16.12.2021 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.

Відповідно роз`яснення приватного нотаріуса Ткачук А.О. № 223/01-16 від 16.12.2021 р. позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому необхідно звернутись з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно роз`яснення приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бокуліч З.В. № 51/02-31 від 29.06.2022 р. відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину так як позивач не може пред`явити документ, який підтверджує проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 та відсутній правовстановлюючий документи на домоволодіння в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району, який посвідчує право власності ОСОБА_3 .

Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (стаття 1223 ЦК України).

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Прийняття спадщини залежить виключно від волі спадкоємця; не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або не настання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.

Прийняття спадщини обумовлюється постійним спільним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Чиним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Як випливає із п. 3.22 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Відповідно довідки Староушицької селищної ради № 78 від 14.01.2022 р. померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала і була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживала без реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засідання свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_2 з літа 2004 року постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 як одна сім`я, разом харчувались, обробляли город, робили ремонт в будинку, мали спільні кошти, ОСОБА_2 піклувалась про ОСОБА_3 .

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичнее значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно).

Для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Позивач заяву про відмову від спадщини не подавала.

Інших спадкоємців, які мають право на майно ОСОБА_3 немає.

Староушицька селищна ради відумерлою спадщину не визнавала, не заперечує, щоб спадкове майно ОСОБА_3 оформила позивачка.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, тобто тимчасово знаходиться. Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Оцінючі зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 .

Привирішенні позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 15.01.1966 року, правовстановлюючим документом, на підставі якого провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР є свідоцтво про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

Будинки, що підлягали реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої Ради депутатів трудящих.

Оформлення права власності здійснювалось виконком місцевої Ради депутатів трудящих шляхом ухвалення відповідного рішення.

Після винесення виконкомом рішення про оформлення права власності на будинок або домоволодіння, виконком місцевої Ради депутатів трудящих видавав власникові свідоцтво про право особистої власності на будинок за встановленою формою (додаток N 2 та 2-а).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в 1982 році побудували будинок в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району. До матеріалів справи долучений акт вартості будівель, експлікація внутрішніх площ до плану житлового будинку в АДРЕСА_2 , поетажний план будівництва.

На підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської районної ради № 212 від 28 липня 1983 року, 05.12.1986 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння по Ѕ за кожною, право власності зареєстровано в Кам`янець-Подільському МБТІ за № 1-5, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно технічного паспорту на домоволодіння складеного 19.08.1986 р., ОСОБА_3 належить Ѕ будинку в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району загальною площею 48,5 кв. м., в тому числі житловою 31,8 кв. м.

В газеті «Подолянин» від 30.06.2022 р. розміщено оголошення, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане 5.12.1986 р. на ім`я ОСОБА_3 вважати недійсним.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_3 належав Ѕ житлового будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась, що свідчить про відсутність інших спадкоємців, разом з ОСОБА_3 постійно проживала проживала ОСОБА_2 , що свідчить про прийняття нею с падщини після смерті ОСОБА_3 , нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку про необхідність захисту спадкових прав ОСОБА_2 в обраний нею спосіб та задовольнити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1220, 1233-1235, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 13,81, 89, 262-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 до Староушицької селищної радипро встановлення юридичного факту та визнання права власності за заповітом задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на Ѕ частину житлового будинку А-1 з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 114,7 кв. м., житловою 60,2 кв. м., після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Гораївка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Староушицька селищна рада, юридична адреса: вул. Українська, 5, смт. Стара Ушиця, Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 вересня 2022 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.