УХВАЛА

16 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 654/2630/20

Провадження № 14-88цс22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ткачука О. С.,

суддів: Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткача І. В., Штелик С. П.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської об`єднаної територіальної громади, третя особа - Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Комінтерну, про визнання права власності на пай, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бехтерської об`єднаної територіальної громади, третя особа - Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Комінтерну, та просив визнати за ним право на земельну частку (пай); зобов`язати Чорноморську сільську раду виділити земельну частку (пай) розміром 8,01 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) із земель запасу Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Позовна заява мотивована тим, що він був членом Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Комінтерну (далі - КСП ім. Комінтерну) з 27 грудня 1994 року до моменту звільнення 02 листопада 1995 року.

05 липня 1996 року КСП ім. Комінтерну видано державний акт на право колективної власності на землю серії ХС-VІІІ, яким у колективну власність КСП ім. Комінтерну передано 5932,97 га земель, а ОСОБА_1 під № 231 включено до списку осіб, що додано до державного акту.

07 березня 2000 року йому видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

30 червня 2000 року листом Відділу у Голопристанському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №29-21-0.26-125/110-20 йому повідомлено, що відповідно до відомостей з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Чорноморській сільській раді КСП ім. Комінтерну відсутній запис про реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) на його ім`я. Водночас, у цьому листі зазначено, що розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Комінтерну становить 8,01 га.

З огляду на те, що йому не видавався сертифікат про право на земельну частку (пай), ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) та зобов`язати Чорноморську сільську раду виділити земельну частку (пай) розміром 8,01 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки (паю) із земель запасу Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що загальними зборами уповноважених членів КСП ім. Комінтерну від 19 березня 1997 року було затверджено оновлений список членів КСП, у якому ОСОБА_1 не значиться. При цьому позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідного підприємства чи інших організацій щодо невключення його до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) земель КСП, чи оскаржував дії КСП, в тому числі в судовому порядку, чи іншим чином порушував питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючого документа на неї. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не набув права на земельну частку (пай).

Крім того, суд застосував наслідки спливу строку позовної давності, оскільки право позивача було порушено у 1997 році, а із позовом він звернувся лише у 2020 році.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_1 не набув право на земельну частку (пай) оскільки позивач з 27 грудня 1994 року був членом КСП ім. Комінтерну і відомості щодо його виключення в матеріалах справи відсутні. Оскільки КСП ім. Комінтерну отримало державний акт про право колективної власності на землю в той час, коли ОСОБА_1 був його членом, то відповідно до положень пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» він нарівні з іншими членами КСП мав право на набуття у власність земельної частки (паю) із земель колективної власності цього господарства. Виключення ОСОБА_1 із зазначеного списку не може позбавити його права на земельну частку, яке може бути захищене в судовому порядку. Тобто, апеляційний суд встановив порушення прав позивача.

При цьому колегія суддів апеляційного суду погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності.

У грудні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що право позивача на земельну частку (пай), враховуючи факт його включення до списку громадян - членів КСП ім. Комінтерну, виникло починаючи з 05 липня 1996 року та є порушеним до сих пір, що свідчить про можливість надання судового захисту такому праву доти, доки існує вказане порушення.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, а ухвалою від 08 серпня 2022 року справу призначено до розгляду.

14 вересня 2022 року Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду своєю ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину п`яту статті 403 ЦПК України, якою передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду обумовлена необхідністю формування єдиної правозастосовчої практики у справах про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши висновки колегії суддів Касаційного цивільного суду та судову практику Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для розгляду цієї справи Великою Палатою з таких мотивів.

Згідно з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів. З погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі. Кількісний ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності. Метою вирішення виключної правової проблеми є формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення розвитку права.

У своїй ухвалі колегія суддів Касаційного цивільного суду посилається на те, що виключними правовими проблемами є різний підхід Касаційного цивільного суду до вирішення питань: виникнення у особи права на земельну частку (пай) та часу його виникнення як члена КСП; можливості застосування позовної давності у спірних правовідносинах та в разі застосування - визначення початку її перебігу; суб?єктного складу відповідачів.

Разом з тим в ухвалі Касаційного цивільного суду не зазначено у чому полягає правове питання, яке потребує роз`яснення саме Великою Палатою Верховного Суду та яке б не могло бути вирішено колегією суддів Касаційного цивільного суду чи Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду.

Аналіз судової практики також не свідчить про наявність глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та позовними вимогами.

З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у цій справі виключної правової проблеми, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а звідси й про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно із частиною шостою статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, через відсутність виключної правової проблеми, наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати Верховного Суду, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору в подібних правовідносинах, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що справа підлягає поверненню на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду на підставі частини шостої статті 404 ЦПК України.

Керуючись статтями 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Бехтерської об`єднаної територіальної громади, третя особа - Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Комінтерну, про визнання права власності на пай, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 30 листопада 2021 року повернути на розгляд відповідній колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Ткачук

Судді: В. В. Британчук Л. М. Лобойко

Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. В. Григор`єва О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Ж. М. Єленіна О. М. Ситнік

І. В. Желєзний І. В. Ткач

О. С. Золотніков С. П. Штелик

Л. Й. Катеринчук