ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 листопада 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-4).
За звернення з цим позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 908 грн. (а.с.1).
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
До апеляційної скарги на вказане рішення суду додано квитанцію №28 від 29 квітня 2022 року про сплату судового збору за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 1362 грн. (а.с.31).
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. від 11 серпня 2021 року за № 2086, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Дніпрофінансгруп заборгованість за кредитним договором № 785119/ФЛ від 11 березня 2008 року у розмірі 2 305 559 грн. 59 коп. (а.с.42-46).
До Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цій справі, посилаючись на те, що апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат у справі (а.с.50).
Вивчивши заяву, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ ФК Дніпрофінансгруп, треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. від 11 серпня 2021 року за № 2086, яким запропоновано стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Дніпрофінансгруп заборгованість за кредитним договором № 785119/ФЛ від 11 березня 2008 року у розмірі 2 305 559 грн. 59 коп. (а.с.42-46).
Отже, підлягає стягненню з ТОВ ФК Дніпрофінансгруп на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з позовною заявою та за звернення з апеляційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року у розмірі 2 270 грн.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З матеріалів справи вбачається, правова допомога надавалася ОСОБА_1 адвокатом АО Юстіум в особі голови об`єднання Кухарова О.А. на підставі договору про надання юридичних послуг №21-12/21 від 21 грудня 2021 року (а.с.84).
Відповідно до умов вказаного договору виконавець за дорученням замовника приймає на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги замовнику при оскарженні виконавчого напису нотаріуса №2086 від 11 серпня 2021 року, що виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК Дніпрофінансгруп заборгованість за кредитним договором № 785119/ФЛ від 11 березня 2008 року у розмірі 2 305 559 грн. 59 коп.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Така позиція викладене у постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №922/1964/21.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Враховуючи викладене, складність справи, співмірність та пропорційність понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., що є належним чином обґрунтованим, не суперечить принципу розподілу судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 відмовити.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя І.А.Єлізаренко
Судді Т.П.Красвітна