УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 Справа №607/1873/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря с/з Кочмар С.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Вароди П. Б. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГРАНДСІТІ», державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Бурка Сергія Івановича про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС», ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович про поділ спільного майна подружжя, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДГРАНДСІТІ», державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Бурка Сергія Івановича про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС», ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, ОСОБА_4 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір Іван Теодорович про поділ спільного майна подружжя.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є наступні матеріально-правові вимоги:

1) Визнати недійсним правочин з відчуження ОСОБА_2 автомобіля Maserati Levante 3.0D Q4 АТ, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на підставі довідки-рахунку.

2) Скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль Maserati Levante 3.0D Q4 АТ, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснену за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3) Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу майна подружжя право власності на Ѕ автомобіля Maserati Levante 3.0D Q4 АТ, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , вартістю 1 872 709, 71 (один мільйон вісімсот сімдесят два сімсот дев`ять гривень 71 коп), що становить вартість 910 354, 85 грн (дев`ятсот десять тисяч гривень триста п`ятдесят чотири гривні 85 коп.).

4) В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- Ѕ від загальної суми грошових коштів у розмірі 15 840 000 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот сорок тисяч) гривень отриманої від продажу спільного майна подружжя, а саме: Ѕ частки нежитлового приміщення, торгівельних приміщень площею 343 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частки нежитлового приміщення, торгівельних приміщень площею 496,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що складає в загальному 7 920 000 (сім мільйонів дев`ятсот двадцять) гривень;

5) Визнати недійсним правочин щодо передачі ОСОБА_2 як вкладу до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКОЛЮЗИВБУД ПЛЮС» () Ѕ частини будівлі, адміністративного будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 1154,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

6) Скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» () на Ѕ частини будівлі, адміністративного будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 1154,8 кв.м в Державному реєстрі речових прав на нерухоме (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, запис про право власності: 36272141, приватний нотаріус Жовнір Іван Теодорович, Тернопільський міський нотаріальний округ, Тернопільська обл., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51988021 від 15.04.2020) шляхом проведення державної реєстрації припинення права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» () на Ѕ частини будівлі, адміністративного будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 1154,8 кв.м в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

7) В порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частини будівлі, адміністративного будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 1154,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), вартістю 30 313 500 (тридцять мільйонів триста тринадцять тисяч п`ятсот) гривень.

В обґрунтування заявлених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 покликається на наступні обставини.

ОСОБА_1 за час її подружнього життя із ОСОБА_5 , за спільні кошти було придбано автомобіль Maserati Levante 3.0D Q4 АТ, 2017 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 за собою на праві власності. 12 травня 2020 року ОСОБА_6 , проживаючи окремо, без відома ОСОБА_1 та без її згоди відчужив спірний автомобіль на користь третьої особи ОСОБА_3 , про що вона дізналась лише в грудні 2020 року, а відтак вона просить суд поновити її права на вказане майно у спосіб визначений у пунктах 1, 2 та 3 прохальної частини зустрічного позову.

13 грудня 2018 року ОСОБА_5 продав Товариству з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ІСТЕЙТ», , належну на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_1 Ѕ частку нежитлового приміщення, торгівельні приміщення площею 343 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за Договором купівлі-продажу нерухомого майна (копія додається), відповідно до умов якого ( п.п. 2.1.-2.2) отримав на картковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, 5 840 000 гривень. Також, 13 грудня 2018 року ОСОБА_5 продав Товариству з обмеженою відповідальністю «РІАЛ ІСТЕЙТ», належну на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_1 Ѕ частку нежитлового приміщення, торгівельні приміщення площею 496,2 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 за Договором купівлі-продажу нерухомого майна (копія додається), відповідно до умов якого ( п.п. 2.1.-2.2) отримав на картковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ «Альфа-Банк», МФО 0 000 гривень. Отримані від продажу вищезазначеного майна, яке знаходилося у спільній сумісній власності подружжя, грошові кошти у загальній сумі 15 840 000 гривень є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а відтак просить суд поновити її права на вказані кошти у спосіб визначений у пункті 4 прохальної частини зустрічного позову.

Крім того, ОСОБА_1 за час її подружнього життя із ОСОБА_5 , за спільно нажиті ними грошові кошти набули у спільну власність Ѕ частку будівлі адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 січня 2014 року ОСОБА_6 , як ОСОБА_7 , уклав з ОСОБА_4 , як із Замовником, Договір про дольову участь №21/1, згідно умов пунктів 1.1., 1.2. якого Замовник приймає в дольову участь, а Дольовик оплачує будівництво Ѕ частини адмінбудинку, загальною площею 1154,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, в період шлюбу, після будівництва об`єкту та виконання умов Договору на ОСОБА_5 було оформлено право власності на Ѕ частку будівлі адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 вартість ј частки будівлі адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 як частка в спільному майні подружжя, складає 30 313 500 (тридцять мільйонів триста тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, що підтверджується Висновком про вартість майна ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ» від 23 червня 2022 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2020 року у справі № 607/6618/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_5 08 квітня 2020 року перед зверненням до суду із позовом про розірвання шлюбу без її згоди передав в статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» належну їм на праві спільної сумісної власності Ѕ частку будівлі адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 . 09 квітня 2020 року ОСОБА_8 , приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу, без згоди ОСОБА_1 припинив право власності, оформлене на її колишнього чоловіка ОСОБА_9 на Ѕ частину будівлі, адміністративного будинку, по АДРЕСА_3 , загальною площею 1154,8 кв.м та зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірне майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» () на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51988021, про що внесені відомості до реєстру 15 квітня 2020 року. Відчуження ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» вищевказаного спірного майна порушує права ОСОБА_1 , так як остання згоди як інший його співвласник не надавала, а відтак просить суд поновити її права на вказане майно у спосіб визначений у пунктах 5, 6, 7 прохальної частини зустрічного позову.

Представник ОСОБА_1 адвокат Варода П. Б. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 у даній справі в якій просить:

1.Накласти арешт на будівлю, адміністративний будинок, загальною площею 1154,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» ();

2.Заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам та іншим особам, яким делеговані повноваження на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, включаючи реєстрацію зміни власника, зміни площі, поділу, реєстрацію іпотеки та інших обтяжень відносно будівлі, адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» ();

3.Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_5 ), а саме на:

-1/3 частину нежитлового приміщення, загальною площею 143,6 кв.м, за адресою АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- однокімнатну квартиру, загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 50,9 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м, за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер :01:004:0145 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б., в обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення зустрічного позову вказав наступне.

ОСОБА_5 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно:

- 1/3 частина нежитлового приміщення, загальною площею 143,6 кв.м, за адресою АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- однокімнатна квартира, загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 50,9 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м, за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- земельна ділянка, площею 0,05 га, кадастровий номер :01:004:0145 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 313766103 від 31 жовтня 2022 року.

Згідно з висновками про вартість майна від 03 жовтня 2022 року, складених ТОВ «ЗАХІД-ЕКСПЕРТ», загальна ринкова вартість вищевказаного нерухомого майна становить 1 960 300 гривень.

Сума заявлених майнових вимог ОСОБА_1 , становить 7 920 000 гривень, які вона просить стягнути на її користь з ОСОБА_5 (пункт 4 прохальної частини зустрічного позову), а відтак є співмірною з вартістю майна відповідача на який вона просить суд накласти арешт.

Накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_5 майно, яке є предметом зустрічного позову ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову про стягнення коштів, а також заборона державним реєстраторам, приватним нотаріусам та іншим особам, яким делеговані повноваження на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, включаючи реєстрацію зміни власника, зміни площі, поділу, реєстрацію іпотеки та інших обтяжень відносно майна, яке є предметом позову, відповідає та є співмірним заявленим позовним вимогам, в той час, як невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Суд, проаналізувавши заяву про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_1 та її підстави, а також зміст зустрічного позову та матеріали цивільної справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або

поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання не обґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

Обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується під час розгляду заяви про забезпечення позову. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 року у справі №910/1200/20.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №570/2825/18.

У правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №753/22850/17, вказано, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17.06.2022 року у справі №908/2382/21, вказано, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним. Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача того, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Отже, наявні у матеріалах справи доказів дають суду достатньо підстав вважати, що між сторонами дійсно виник спір щодо поділу як рухомого так і нерухомого спільного майна подружжя, вартість якого є значною.

Беручи до уваги, що відповідачем заявлено вимоги за зустрічним позовом щодо поділу як нерухомого майна, так і стягнення значної суми грошових коштів із позивача ОСОБА_2 , зокрема 15840000 гривень, а також враховуючи те, що кожна сторона у справі покликаються на те, що протилежною стороною у справі вчинялись дії щодо внесення спільного нерухомого майна до статутного капіталу товариств без згоди іншого подружжя, що призвело до порушення прав власності на спільне майно подружжя, що дає суду обґрунтовані підстави вважати, що такі ж дії можуть вчинятись і в подальшому, а тому суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову за зустрічним позовом про які клопоче відповідач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду та ефективний захист і поновлення прав відповідача ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася до суду.

Заходи забезпечення позову про які клопоче відповідач суд вважає співмірними, оскільки вартість майна, стосовно якого ОСОБА_1 просить застосувати забезпечення, є значно меншою, ніж розмір заявлених позовних вимог.

Суд вважає, що застосування зустрічного забезпечення є недоцільним, оскільки ОСОБА_1 має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України та у її власності є майно, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_5 ) адвоката Вароди Павла Борисовича про забезпечення зустрічного позову в цивільній справі №607/1873/21.

1.Накласти арешт на будівлю, адміністративний будинок, загальною площею 1154,8 кв.м, за адресом АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» (вул. Чехова, 8, м. Тернопіль, 46003).

2.Заборонити державним реєстраторам, приватним нотаріусам та іншим особам, яким делеговані повноваження на здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, включаючи реєстрацію зміни власника, зміни площі, поділу, реєстрацію іпотеки та інших обтяжень відносно будівлі, адміністративного будинку, загальною площею 1154,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» ().

3.Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_5 ), а саме на:

- 1/3 частину нежитлового приміщення, загальною площею 143,6 кв.м, за адресою АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- однокімнатну квартиру, загальною площею 41,2 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, за адресою АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 50,9 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м, за адресою АДРЕСА_8 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

-земельну ділянку, площею 0,05 га, кадастровий номер :01:004:0145 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та виконання, а також до управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (бульвар Тараса Шевченка, 3, м. Тернопіль, 46001), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСКЛЮЗИВБУД ПЛЮС» (вул. Чехова, 8, м. Тернопіль, 46003) та Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль, 46001) для негайного виконання.

Ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття, тобто з 02 листопада 2022 року.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич