Справа № 641/3651/21
Провадження № 2/553/1945/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.11.2022м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Подмаркової Ю.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Бараненко В.В.,

розглянувши за відсутності учасників справи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою з вимогами:

- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 її опікуном;

- стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 , її батьком та батьком ОСОБА_5 є відповідач. Батьки перебували у шлюбі з 29.09.2000 по 2020 рік. 24.02.2020 шлюб розірвано. Ще до розірвання шлюбу, протягом 2019 року, батько не проживав разом з сім`єю, вихованням, освітою та матеріальним забезпеченням двох доньок займалася мати самостійно. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати, ОСОБА_6 , померла. Позивач проживає разом з сестрою в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності їхній бабусі, ОСОБА_7 . Батько, вже майже два роки, не цікавиться життям своїх дітей, не надає коштів на утримання, малолітня ОСОБА_3 перебуває під доглядом та на повному утримання сестри. Місцезнаходження батька не відоме. Через те, що позбавлений батьківських прав, позивач не може вирішувати юридично значимих питань щодо життя сестри. Батько не виховує та не утримує дітей, жодного разу ними не цікавився, а тому позбавлення його батьківських прав та призначення опікуна є єдиним способом поновити права малолітньої ОСОБА_3 та забезпечити належний доступ дитини до медичного обслуговування, освіти, визначення місця проживання, лікування та відпочинку.

Зазначене стало підставою звернення до суду із даною позовною заявою.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 07.06.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29.09.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. Строк воєнного стану продовжувався згідно з Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 133/2022 від 14.03.2022, № 341/2022 від 17.05.2022 та востаннє Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду міста Харкова, Комінтернівського районного суду міста Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом міста Полтави.

22.09.2022 ухвалою судді Ленінського районного суду міста Полтави прийнято до провадження справу та призначено судове засідання у справі.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, від представника позивача - адвоката Орла В.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 , який повідомлялася про розгляд справи належним чином, у тому числі, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача та позивач.

Представник третьої особи: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, від головного спеціаліста служби у справах дітей Рудченко Л.Р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, рішення суду просила ухвалити згідно закону та врахувати інтереси дитини.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтв про народження (виданих повторно) серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , виданих Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 18.02.2015, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доньками ОСОБА_3 та рідними сестрами (а. с. 9, 10).

З рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 24.02.2020 вбачається, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано (а. с. 11-12).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 45 років, про що 17.11.2020 складено відповідний актовий запис № 18251, 04.12.2020 її знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку зі смертю (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків 17.11.2020, довідка Департаменту реєстрації Харківської міської ради № 10-11392-2020 від 04.12.2020) (а. с. 13, 14).

Із заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 32), від 11.05.2021, засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавренко Ю.П., зареєстровано в реєстрі за № 381 (а. с. 17) та договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2012, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 738 (15-16), вбачається, що вона є бабусею сестрам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які після смерті матері ОСОБА_6 , проживають в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , батько разом з дітьми не проживає та не проживав, проти подальшого їх проживання в належній їй квартирі не заперечує.

З інформації комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 1» Харківської міської ради від 12.04.2021 № 01-10/231/0/539-21 вбачається, що ОСОБА_3 перебуває під наглядом фахівців КНП «МДП № 1» Харківської міської ради, декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, укладена 21.08.2020, з лікарем - педіатром Киценко І.Є. , станом здоров`я дитини та забезпеченням їй належного догляду опікується рідна сестра, ОСОБА_1 , батько, з питань, які стосуються здоров`я дитини до поліклініки не звертався (а. с. 18).

ОСОБА_3 18.06.2019 була зарахована до 5 - А класу гімназії, регулярно відвідує заняття в школі, завжди охайна, доглянута, старша сестра дитини спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини, мама померла, за період навчання в гімназії батько учениці не відвідував учбовий заклад, не цікавиться успіхами у навчанні та поведінкою доньки, не брав участі у батьківських зборах (інформація Харківської гімназії № 178 «Освіта» Харківської міської ради Харківської області від 20.04.2021 № 04-09/141-21).

З податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2020 рік та квитанції № 2, поданої до ГУ ДПС у Харківській області (Основ`янський район міста Харкова) 05.02.2021, реєстраційний № 8132088, вбачається, що ОСОБА_1 мала самостійний дохід у розмірі 66293,50 грн та сплатила податки у розмірі 3314,68 грн (а. с. 23-25).

З паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 02.09.2013, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином Республіки Арменія, з 30.08.2000 зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 (а. с. 26, 27).

З довідки Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 19.05.2021 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 30).

Відповідно до інформації Департаменту реєстрації Харківської міської ради ОСОБА_3 зареєстрований проживаючим на території територіальної громади міста Харкова не значиться (а. с. 31).

Частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.09.2021 № 526 виконавчого комітету Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 47-48).

Згідно подання про доцільність встановлення опіки від 23.09.2021 № 525 виконавчого комітету Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 та призначити ОСОБА_9 її опікуном (а. с. 49-51).

Мотиви, з яких виходив суду, застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи.

Відповідно до вимог частини 8 статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно зі статтею 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 2 та частини 3 статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення його від виконання обов`язків по вихованню дитини.

В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Доводи позивача, про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не спілкується з донькою та не проявляє турботи, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 був повідомлений судом про розгляд справи у передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України порядку, однак, до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, як і будь-яких заперечень з приводу позовних вимог.

Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено.

Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_3 , про що до суду надано відповідний висновок № 526 від 23.09.2021.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої ОСОБА_3 , суд доходить висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених статтями 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку.

Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_9 в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Враховуючи, що мати малолітньої ОСОБА_3 померла, а батько не бере участі у її вихованні, слід встановити опіку над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Так, опіку над дітьми бажає встановити ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою малолітньої ОСОБА_3 .

Інших осіб, які б виявили бажання бути призначеними опікунами над малолітньою не вбачається.

Враховуючи подання Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність призначення опікуном, особисті якості позивачки, її бажання та можливість дбати про сестру, про створення їй необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом, вжиття заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дитини, суд вважає можливим призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 2 та частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, при задоволення позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

За змістом частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями СК України, визначено, що аліменти стягуються у таких розмірах: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно частин 2, 3 статті 193 Сімейного кодексу України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідач є фізично здоровим, працездатною особою, тому має можливість докласти певних зусиль щодо працевлаштування та сплати аліментів на утримання своєї дитини.

Відповідач зобов`язаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання до суду позову з вимогами про позбавлення батьківських прав у розмірі (станом на день подання позову) 908,00 грн, встановлення опіки у розмірі (станом на день подання позову) 908,00 грн та судовий збір у розмірі (станом на день подання позову) 908,00 грн за подання до суду позову з вимогами про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина Республіки Вірменія, паспорт № НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий 17.04.2014 Комінтернівським РВ у м. Харкові ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , зареєстровану проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь опікуна ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягування аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) грн 00 к.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Ленінським районним судом міста Полтави за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення складено 08.11.2022.

Найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженка міста Харків, зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин Республіки Вірменія, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, юридична адреса: м. Харків, вул. Чернишевська, б. 55, .

Головуючий: Ю.М. Подмаркова