Справа № 366/1347/22
Провадження № 2/366/427/22
РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О.П., за участю секретаря судового засідання Фещенко А.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт. Іванків, Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, третя особа: Управлінння у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

Позивач звернувся з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай), розміром 5.12 га, розташованої КСП «Дружба», мотивуючи позов тим, що земельна частка (пай) належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_1 . Позивач звернувся до ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріусом йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно, а саме земельної частки (паю), яка належала ОСОБА_3 .

Ухвалою від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2 в додатку до позовної заяви, заяві про розгляд справи без участі повіреного зазначив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач - представник Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області подали заяву про розгляд справи без участі представника та вирішити справу на розсуд суду.

Третя особа - представник Управління у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області у судове засідання не з`явився про розгляд справи судом повідомлені вчасно та належним чином.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 44.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, де батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Із виписки з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 належала земельна ділянка (пай) сертифікат серії КВ №0218795, зареєстровано під №286 від 21.01.1997 року у КСП «Дружба», розміром 5.12 га, виданого Рішенням Іванківської РДА № 21 від 21.01.1997 року.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт на користь позивача, який посвідчено Димарською сільською радою, Іванківського району, Київської області 30.10.2000 року, за реєстром №78.

Після смерті матері позивач спадщину прийняв, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білану Є.Г. (спадкова справа № 91/2022).

Постановою приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білан Є.Г. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в КСП «Дружба», що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай).

Позивачем було подано оголошення до газети, згідного якого зазначено, що втрачено сертифікат на земельну ділянку (пай) серії КВ №0218795 площею 5,12 га в умовних гектарах, виданий Іванківською РДА 21.01.1997 р. на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач довів, що він є спадкоємцем ОСОБА_6 , спадщину прийняв у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до пункту 3.5. Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відносно даного майна, то дані спадкові права позивача підлягає судовому захисту. Враховуючи те, що ОСОБА_3 мала на час життя сертифікат на зазначену земельну частку (пай), однак після її смерті, він був втрачений, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 .

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1267 ЦК України, п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_3 , а саме на земельну частку (пай) в КСП «Дружба», розміром 5,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі, що належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КВ № 0218795 виданого Іванківською районною державною адміністрацією 21.01.1997 року та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.01.1997 року за № 286.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Суддя: О.П. Гончарук