Провадження № 2/686/4141/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді-Чевилюк З.А.

секретаря судового засідання-Перун А.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди завданої злочином щодо нього у розмірі 80 000 грн.

Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.10.2021 року у справі №673/1414/20, який набрав законної сили 30.11.2021 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1. ст.122 КК України і призначено йому покарання за ч.1. ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовиим строком два роки.

23.10.2019 року, близько 15 год.00 хв. ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, переліз через паркан із металевої сітки на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить позивачу, де схопивши останнього лівою рукою за верхній одяг, кулаком правої руки наніс п`ять ударів в ділянку лівої скроні(виска) чотири удари в праву частину обличчя в ділянку щоки, чотири удари в ліву частину обличчя в ділянку щоки, один удар в перенісся, десять ударів в центральну частину грудної клітини. Внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав лівою частиною тулуба на землю. За судово-медичною експертизою завдані тілесні ушкодження віднесені до середньої тяжкості. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому злочині не визнав. Вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку визнано судом обставиною, яка обтяжує покарання. ОСОБА_4 на момент побиття було 76 років.

Після жорстокого побиття відповідач залишив позивача лежачого на землі із переломаними ребрами в безпорадному стані. Він не викликав швидку, не надав належної допомоги. Позивач змушений був звертатись за медичною допомогою, докладати додаткових зусилля для організації свого життя, отримав нервовий стрес, його мучить безсоння, тривожність.

З моменту вчинення відповідачем злочину вже пройшло 2,5 роки, але за весь час лікування, розгляду справи у суді та по сьогоднішній день відповідач жодного разу не підійшов та не вибачився, не запропонував та не надав жодної допомоги та лікування, не відшкодував моральну шкоду. Відповідач не шкодує про вчинене. Вважає, що безкарність та надумана вседозволеність відповідача може зумовити його чергові неадекватні та злочинні напади, наслідки яких можуть бути серйознішими.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та наполягали на задоволені. Відповідач позов заперечив, вважає його надуманим та таким, що не підлягає задоволенню. Попросив вибачення в с удовому засіданні у позивача по справі.

Не вважає, що саме його діями завдано шкоду позивачу, в тому числі і моральну.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому позивач вправі обрати спосіб захисту, що наданий йому законом, на власний розсуд.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності, тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів особи.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою(ч.6 ст.82 ЦПК).

Статтею 280 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисте немайнове право якої порушено, на відшкодування шкоди, а саме якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про вілшкодування моральної (немайнової) шкоди»). В пункті 5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого, тобто особливості особи потерпілого.

Позивач зазнав погіршення здоров`я, негативних емоції, змістом яких є занепокоєння, стрес, страх за своє життя, інші негативні переживання, що підтверджується зібраними по справі доказами, та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача, протиправність яких по відношенню до позивача підтверджена Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.10.2021 року у справі №673/1414/20, який набрав законної сили 30.11.2021 року .

Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.10.2021 року у справі №673/1414/20, який набрав законної сили 30.11.2021 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1. ст.122 КК України і призначено йому покарання за ч.1. ст.122 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовиим строком два роки.

23.10.2019 року, близько 15 год.00 хв. ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, переліз через паркан із металевої сітки на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить позивачу, де схопивши останнього лівою рукою за верхній одяг, кулаком правої руки наніс п`ять ударів в ділянку лівої скроні(виска) чотири удари в праву частину обличчя в ділянку щоки, чотири удари в ліву частину обличчя в ділянку щоки, один удар в перенісся, десять ударів в центральну частину грудної клітини. Внаслідок чого потерпілий втратив рівновагу та впав лівою частиною тулуба на землю. За судово-медичною експертизою завдані тілесні ушкодження віднесені до середньої тяжкості. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому злочині не визнав. Вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку визнано судом обставиною, яка обтяжує покарання. ОСОБА_4 на момент побиття було 76 років.

Позивач змушений був звертатись за медичною допомогою, докладати додаткових зусилля для організації свого життя, отримав нервовий стрес, його мучить безсоння, тривожність.

З моменту вчинення відповідачем злочину вже пройшло 2,5 роки, але за весь час лікування, розгляду справи у суді та по сьогоднішній день відповідач не запропонував та не надав жодної допомоги та лікування, не відшкодував моральну шкоду.

В судовому засіданні відповідач попросив вибачення у позивача.

Суд вважає, що з урахуванням віку позивача, підтверджену вироком суду вину відповідача у завдані позивачу тілесних ушкоджень, оцінюючи негативні наслідки злочину, переживання, стрес, викликані протиправними діями відповідача, моральну шкоду було завдано, і це є очевидний факт.

Проте, зважаючи на викладене, розмір суми морального відшкодування складає суму 20 000 грн.

Зменшуючи моральну шкоду суд врахував висловлене в засіданні каяття відповідача у справі, та з урахуванням розумності, справедливості, оцінюючи поведінку відповідача щодо позивача, як протиправну та негативну як в момент заподіяння шкоди, так і безпосередньо в судовому засіданні, зважаючи на категоричне заперечення вини у заподіянні будь-якої шкоди, вважає, що достатнім та обґрунтованим буде розмір моральної шкоди присуджений до стягнення -20 000 грн..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265ЦПК України, ст..ст.23,280, 1167 ЦК України ,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) моральну шкоду 20 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 5 грудня 2022 року.

Суддя З.А.Чевилюк