Справа №672/685/22
Провадження №2/672/310/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Ратушняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Головного управління праці а соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 08.12.2010 №03/03-11862 ОСОБА_2 , як особа з інвалідністю внаслідок війни I групи, був забезпечений автомобілем Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) безкоштовно через органи соціального захисту населення, з передачею права керування ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Правовідносини, пов`язані із залишенням автомобіля, який особа з інвалідністю була забезпечена через органи соціального захисту населення, членам сім`ї після його смерті, регулюються Порядком забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями №999 від 19.07.2006. Члени сім`ї ОСОБА_2 зобов`язані були вчинити певні дії протягом шести місяців після його смерті, тобто, провернути автомобіль структурному підрозділу або сплатити залишкову вартість автомобіля та здійснити перереєстрацію на своє ім`я. Однак відповідач не скористався своїм правом на вчинення певних дій, продовжує використовувати автомобіль неправомірно за технічним паспортом, що виданий на ім`я померлого ОСОБА_2 . За даних обставин просить поновити пропущений строк позовної давності, зобов`язати відповідача повернути у повному комплекті автомобіль Славута ЗАЗ-110308-44 (модифікація М) та стягнути понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просить застосувати строк позовної давності.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено, що за рішенням Головного управління праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації, з 2012 року змінили назву, Департамент соціального захисту населення обласної державної адміністрації від 08.12.2010 № 03/03-11862 ОСОБА_2 , особа з інвалідністю внаслідок війни І групи, був забезпечений автомобілем Славута ЗАЗ-110308-44 ( модифікація М ) безкоштовно через орган соціального захисту населення, з передачею права керування ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» ( в редакції на момент передачі автомобіля) інвалідам і дітям-інвалідам надаються безоплатно або на пільгових умовах послуги з соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо) на підставі індивідуальної програми реабілітації, автомобілі - за наявності відповідного медичного висновку.

Після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 16 Порядку забезпечення осіб з інвалідністю автомобіля від 19.07.2006 № 999 передбачено, що іншому члену сім`ї померлої особи з інвалідністю, який зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час смерті, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті особи з інвалідністю до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім`ї померлої особи з інвалідністю внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції Фонду вартості автомобіля з урахуванням розрахункової вартості автомобіля та суми, сплаченої за нього особою з інвалідністю.

Іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , як син померлого, звертався до Департаменту соціального захисту населення 18.11.2020 з заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля на його ім`я, однак листом від 26.11.2020 Департамент соціального захисту населення відмовив заявнику щодо переоформлення автомобіля з посиланням на закінчення шестимісячного строку з моменту смерті інваліда для реалізації права викупу автомобіля.

Таким чином, в обґрунтування наявності підстав для задоволення позову позивач посилається на відсутність правових підстав у наданні дозволу на викуп автомобіля, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний був вчинити певні дії протягом шести місяців після смерті батька, а саме повернути автомобіль структурному підрозділу з питань соціального захисту населення або сплатити залишкову вартість автомобіля та здійснити перереєстрацію на своє ім`я.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_2 зазначений вище автомобіль не був повернутий Департаменту, отже позовні вимоги є доведеними.

Щодо застосування позовної давності.

Доводи позивача що строк позовної давності до спірних правовідносин не підлягає застосуванню є необґрунтованими з огляду на таке.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 61-8424св20), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 52 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Негаторний позов - позов власника до третіх осіб про усунення перешкод, пов`язаних із здійсненням прав щодо користування та розпорядження майном.

Обов`язковою умовою негаторного позову є існування порушення прав власника на час пред`явлення такого позову.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Згідно з правовим висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 березня 2018 року у справі № 607/15489/15-ц, позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення.

Проте, виходячи з характеру спірних правовідносин та змісту позовної заяви, позивачем пред`явлено саме віндикаційний позов, а не негаторний, а тому відсутні підстави вважати, що до цих вимог позовна давність не застосовується.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною першою статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Слід зазначити, що позивач в обґрунтування позовних вимог також послався на те, що правопорушення є триваючим, позов є негаторним, а тому строки позовної давності не підлягають, однак в прохальній частині позову просить суд поновити пропущений строк позовної давності.

Як зазначено вище, даний позов є віндикаційним, тому до нього застосовуються строки позовної давності, а підстав для поновлення пропущеного строку позивачем не зазначено.

Установивши, що позов є доведеним, але позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, суд приходить до висновку про відмову у позові у зв`язку зі спливом позовної давності, передбаченої статтею 257 ЦК України, про застосування якої просив відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року справа №294/89/16-ц.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов до висновку щодо відмови в задоволенні позову, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню

Керуючись ст. ст. 89, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, , місце знаходження: вул.Володимирська, буд.109, м.Хмельницький Хмельницька область, 29005.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.Е.Пономаренко