Справа № 591/2603/22
Провадження № 2/591/1734/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/2603/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У липні 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Авраменко О.В., звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що на підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року у справі № 591/734/18 з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В подальшому, 06 жовтня 2018 року між ним та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від якого він має двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2022 року у справі № 574/649/21 з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи з 23 жовтня 2021 року. Рішення набрало законної сили 14 лютого 2022 року.

Позивач зазначає, що з урахуванням викладених обставин його матеріальне становище значно змінилося та з його доходу здійснюються відрахування у загальному сукупному розмірі 7/12 або 0,58 від суми доходу. Наразі з нього стягується частина доходів, більша за граничну, передбачену законом.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу, виданого 16 лютого 2018 року Зарічним районним судом м. Суми у справі № 591/173418, до якого внесено виправлення ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2018 року у справі №591/1734/18, з ј до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати судовий наказ, виданий 16 лютого 2018 року Зарічним районним судом м. Суми у справі №591/1734/18, з ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2018 року у справі № 591/1734/18.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 вересня 2022 року.

06 вересня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання було відкладено на 27 вересня 2022 року за клопотанням відповідачки.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_1 просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Зазначає, що посилання позивача на те, що він сплачує аліменти на двох дітей за рішенням Буринського районного суду Сумської області у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також, позивач не надав достатніх доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення із нього аліментів, а наведені останнім доводи, що матеріальне становище позивача значно змінилось не є передбаченими законом обставинами, що свідчать про наявність у позивача підстав, з якими законодавець пов`язує зменшення розміру стягуваних аліментів. До того ж, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення його майнового стану та він не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, а сплата аліментів на двох дітей від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Вказує, що позивач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я та в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 у визначеному на підставі судового наказу розмірі, та такий розмір відповідає вимогам сімейного законодавства, не є надмірним, відповідає інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, а зменшення розміру аліментів не буде спрямовано на належне забезпечення доньки та суперечитиме її інтересам (а.с. 47-49).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2022 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Авраменко О.В. не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Авраменка О.В. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Зауважила, що позивач платив аліменти увесь час своєчасно та у повному обсязі, навіть після ухвалення Буринським районним судом Сумської області рішення про стягнення аліментів на дітей від другого шлюбу. При цьому, розмір аліментів, які вона отримує від позивача на утримання дитини навіть збільшився порівняно з тим розміром, який був у 2018 році, що на її думку свідчить про те, що майновий стан позивача жодним чином не погіршився. Також зазначила, що малолітня дочка сторін ходить на вокал і в музичну школу по класу фортепіано. Крім того, вона знаходиться під наглядом у лікаря-окуліста і відвідує платні процедури, за що вона несе додаткові витрати, проте на стягнення з позивача додаткових витрат до суду не зверталася. Їй відомо, що позивач працює в обленерго та займається обробкою землі, за що отримує додатковий дохід.

Заслухавши думку відповідачки про відмову в позові, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

На підставі судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою цього ж суду від 03 березня 2018 року, у справі № 591/734/18 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09 лютого 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народилося двоє дітей сини ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія НОМЕР_2 , виданого 19 червня 2019 року та серія НОМЕР_3 , виданого 19 червня 2019 року (а.с. 7, 8).

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2022 року у справі № 574/649/21 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 10-12).

За даними АСВП на виконанні у Зарічного ВДВС у м. Суми Пн-Сх МРУМЮ (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 56081462, боржником за яким є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_1 (а.с. 14).

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначає, що внаслідок ухвалення рішення Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2022 року у справі № 574/649/21 про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінився його матеріальний стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 указував на те, що в нього змінився матеріальний стан, оскільки рішенням Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2022 року у справі № 574/649/21 стягнуто із нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Однак, позивач не надав, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про погіршення його майнового стану з часу постановлення Зарічним районним судом м. Суми судового наказу від 16 лютого 2018 року до дня звернення до суду з даним позовом (04 липня 2022 року). Та обставина, що рішенням Буринського районного суду Сумської області від 13 січня 2022 року стягнуто з позивача аліменти на утримання двох синів від іншого шлюбу, на думку суду, сама по собі не може слугувати належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом погіршення його майнового стану за умови відсутності в матеріалах справи даних про майновий стан позивача на момент звернення до суду з цим позовом (04 липня 2022 року) порівняно з його матеріальним станом на момент видачі судового наказу від 16 лютого 2018 року.

Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується доводів позовної заяви про те, що з позивача стягується частина доходів, більша за граничну, передбачену законом, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Так, сукупний розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання трьох дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» (1/4 + 1/3 = 7/12 або 58,33 %).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку зі стягненням аліментів на утримання дітей від іншого шлюбу, суд дійшов висновку про відмову в позові. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Разом із тим, розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом Зарічного районного суду м. Суми від 16 лютого 2018 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що він має на утриманні дітей від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Подібних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 08 червня 2022 року у справі № 565/1069/21, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Оскільки в позові відмовлено, тому судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 09 листопада 2022 року.

Суддя А.С. Северинова