Провадження № 2/752/937/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2022 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Сітайла В.М.,

розглянувши в місті Києві в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які у подальшому збільшив, і просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь 168 779,50 грн на відшкодування Ѕ частини виконаного за період з 21.10.2019 по 16.08.2021 зобов`язання перед АТ «Кредобанк» на підставі Кредитного договору № А0602 від 11.01.2018.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 05.09.2019 року розірвано шлюб між позивачем і відповідачем, зареєстрований 25.12.1999 року. Під час шлюбу 11.01.2018 року ОСОБА_1 в інтересах сім`ї, для часткової оплати за придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 , отримав кредит у АТ «Кредобанк» у сумі 1065000 грн на підставі Кредитного договору № А0602 від 11.01.2018, укладеного позивачем. Відповідач на забезпечення виконання позивачем своїх зобов`язань уклала з банком Договір поруки. Оплата по кредиту перед АТ «Кредобанк» відповідно до графіка погашення кредиту здійснював позивач особисто, а тому просить стягнути з відповідачки половину від сплачених ним коштів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 4 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с. 36).

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Крикунов Д.О. надіслав до суду відзив на позов ОСОБА_1 , у якому заперечує проти задоволення вимог позивача та звертає увагу, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває справа № 752/14025/19 за позовом ОСОБА_2 щодо поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і при вирішенні спору суд може відступити від засади рівності часток подружжя.

Під час підготовчого засіданні 30.08.2021 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Відповідачка та її представник заперечили проти прийняття заяви до провадження, посилаючись на те, що вона не відповідає вимогам процесуального закону.

Ухвалою від 30.08.2021 року заяву ОСОБА_1 прийняти до провадження у справі № 752/10831/20 (а.с. 83).

Ухвалою від 30.08.2021 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог залишено без руху (а.с. 85).

Ухвалою від 17 вересня 2021 року підготовче провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 закрито. Призначено справу до судового розгляду (а.с. 129).

У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги з урахуванням збільшення ціни позову підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 грудня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 5 вересня 2019 року (а.с. 14).

Під час шлюбу, 11 січня 2018 року ОСОБА_1 , діючи в інтересах сім`ї, отримав кредит (кредитний договір № А0602) у публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Кредобанк" (далі - ПАТ КБ «Кредобанк») в сумі 1 065 000 гривень на строк 220 місяців з терміном погашення до 10 травня 2036 року на придбання нерухомості (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка, на забезпечення виконання відповідачем своїх зобов`язань перед ПАТ «Кредобанк», уклала договір поруки (а.с. 16, 31).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 листопада 2021 року у справі N 752/14025/19 в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на Ѕ ідеальну частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, рішенням суду здійснено поділ в рівних частках квартири за зазначеною вище адресою.

Однак рішенням суду при поділі майна подружжя не було враховано боргові зобов`язання за кредитному договору, укладенему у 2018 році для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що після розірвання шлюбу оплачував заборгованість за кредитом лише він.

У матеріалах справи містяться виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 від 12.01.2021, 15.01.2021, платіжні доручення та довідка АТ «Кредобанк» № 210-1841/21 від 15.01.2021 року згідно з якою позивач має іпотечний кредит № А0602 від 11.01.2018 року по котрому були здійснені платежі в рахунок погашення кредиту за період з 21.10.2019 року по 12.01.2021 року на загальну суму 252 151 грн (а.с. 57,66, 70-72).

Також позивачем на погашення кредиту були здійснені платежі в період з березня 2021 року по серпень 2021 року на загальну суму 85 399 грн, що підтверджується квитанціями: від 2 березня 2021 року на суму 12405 грн, 26 березня 2021 року на суму 12468 грн, 28 квітня 2021 року на суму 12378 грн, 28 травня 2021 року на суму 12378 грн, 2 липня 2021 року на суму 12400 грн, 2 серпня 2021 року 11700 грн, 16 серпня 2021 року на суму 11661 грн (а.с. 73-74).

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачкою не надано.

Таким чином, з часу розірвання шлюбу і до дати подання заяви про збільшення позовних вимог позивачем сплачено 337 559 грн.

Отже, Ѕ частки сплачених платежів, яка є борговим зобов`язанням відповідачки, становить 168 779,50 грн, які позивач просить стягнути.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані з сім`єю інтереси одного з подружжя.

Статтею 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов`язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов`язань за кредитом.

Борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, враховуються при поділі майна (пункти 23,24 Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Внаслідок придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, який підписав договір. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Виконання кредитних зобов`язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок коштів одного з них (у тому числі і частково) може бути підставою для вимог до іншого подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК.

Так, відповідно до ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеним у постанові від 7 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16 та постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року у справі № 712/6574/16-ц (провадження № 61-17824св18).

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір щодо поділу боргових зобовязань подружжя, судом встановлено, що предметом такого поділу є борг, сплачений позивачем на виконання кредитного договору на придбання спірної квартири, право власності на яку по Ѕ частині набули сторони у справі на підставі судового рішення.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 168 779,50 грн (в межах позовних вимог), на відшкодування Ѕ частини виконаного зобов`язання за кредитним договором № А0602, оскільки праву відповідача на Ѕ частини спірної квартири кореспондується боргове зобов`язання - повернення грошової суми, що позичалася на придбання цього нерухомого майна (постанова ВС від 5 жовтня 2021 року у справі № 755/16464/20).

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 1898,10 грн. (840,80 грн + 908 грн + 149,30 грн).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

у х в а л и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на відшкодування Ѕ частини виконаного зобов`язання за кредитним договором № А0602 за період 21.10.2019 по 16.08.2021 у розмірі 168 779,50 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 1898,10 грн, що становить належну до стягнення суму у розмірі 170 677 (сто сімдесят тисяч шістсот сімдесят сім) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г. Плахотнюк