Номер провадження: 22-ц/813/257/22
Номер справи місцевого суду: 501/968/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Шлапак А.О.,

переглянувши справу №501/968/21 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до боржника компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина), судна Lita IMO №9117416 (прапор Ліберія) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 5 квітня 2021 року у складі судді Смирнова В.В., -

в с т а н о в и в :

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернувшись 2 квітня 2021 року до суду з вищеназваною заявою, вказали, що станом на 31 березня 2021 року мають чинну морську вимогу до компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина) в сумі 80000, 00 доларів США, що складає по курсу НБУ станом на 30 березня 2021 року 2236800,00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 7 травня 2018 року в справі №520/4947/18 відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи моряка ОСОБА_4 під час виконання трудових обов`язків на посаді старшого механіка на судні AnnF-Meta IMO №9514406. За правовою природою даний позов є морською вимогою. Судно Lita IMO №9117416 (прапор Ліберія), яке знаходиться в Морському порту Чорноморськ, є єдиним майном на території України боржника компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина), судна Lita IMO №9117416 (Прапор Ліберія). Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили:

накласти арешт на судно Lita IMO №9117416, тип суховантаж (прапор Ліберія), яке перебуває в акваторії Морського порту Чорноморськ (UAILK);

запропонувати компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина) внести на депозитний рахунок суду суму в розмірі морської вимоги 80000,00 доларів США, що складає по курсу НБУ станом на 30 березня 2021 року 2236800,00 грн., та суму судових витрат в розмірі 15251,46 грн., з метою найскорішого зняття арешту з судна для продовження його господарської діяльності;

заборонити капітану Морського порту Чорноморськ оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна Lita IMO №9117416, тип суховантаж (прапор Ліберія), з акваторії Морського порту Чорноморськ (UAILK) (а.с.1-17).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 5 квітня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення морської вимоги шляхом накладення арешту та морське судно відмовлено (а.с.87-88).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви з тих підстав, що судно на момент подачі апеляційної скарги залишило територію України (а.с.91-104).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення морської вимоги шляхом накладення арешту на морське судно, заявники керувалися положеннями статей 149-159 ЦПК України, нормами Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10 травня 1952 року. Натомість суд застосував виключно норми цивільного процесуального законодавства та норми Кодексу торговельного мореплавства без будь-якого посилання на Конвенцію, яка є основоположним міжнародно-правовим актом, що регулює питання накладення арешту на судно для забезпечення морської вимоги. Норми правового інституту арешту суден для забезпечення морської вимоги, які передбачено Кодексом торговельного мореплавства України, не застосовуються до суден під іноземним прапором, тобто судом застосованого норми, що не підлягали застосуванню при розгляді відносин щодо арешту судна під іноземним прапором. Застосувавши принцип співмірності до правовідносин щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно, суд порушив норми процесуального права. Суд безпідставно послався на відсутність зазначення зустрічного забезпечення, оскільки на відміну від частини 1 статті 151 ЦПК України, яка визначає вимоги до заяви про забезпечення позову, частина 3 статті 151 ЦПК України не містить вимогу зазначати пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Накладення арешту на морське судно має суттєві відмінності від загального порядку забезпечення позову, тому процесуальне законодавство передбачає окрему форму заяви, яка не повинна містити пропозиції зустрічного забезпечення. Суд безпідставно послався на відсутність обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між роботою моряка на судні та його смертю. В заяві про забезпечення морської вимоги заявниками було надано обґрунтування необхідності та можливості накладення арешту на судно. Частина 4 статті 151 ЦПК України немає вимоги доведення причинно-наслідкового зв`язку та всіх обставин, які стосуються морської вимоги, адже у такому випадку суд вийде за межі предмету розгляду. Питання наявності причинно-наслідкового зв`язку не є компетенцією суду, який розглядає заяву про забезпечення позову, а має досліджуватися судом, у провадженні якого перебуває справа №520/4947/18, тобто судом, який розглядає справу по суті. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням. Судно Lita на час звернення до суду із заявою про накладення арешту на судно було єдиним майном боржника, що знаходилося на території України. Застосування саме такого заходу забезпечення було достатньо обґрунтованим та єдиним способом забезпечити виконання судового рішення. Судом помилково асоційовано арешт судна, накладений із метою забезпечення морської вимоги, і обмеження права власності на судно. Оскільки на момент звернення із апеляційною скаргою судно вже покинуло акваторію Морського порту «Чорноморськ», а українські суди не мають повноважень щодо накладення арешту на таке судно, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви, проте з інших підстав.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної, зміну ухвали суду в її мотивувальній частині з огляду на наступне.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 7 травня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі №520/4947/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до компанії Achte Elbstar Schiffahrtsges, компанії Blumenthal JMK GMBH&CoKG, компанії Profit Maritime Limited, компанії Gard S.A. про відшкодування шкоди в розмірі 80000,00 доларів США, завданої смертю фізичної особи, а саме моряка ОСОБА_4 , який працював на посаді старшого механіка на судні Anna-Meta, IMO: 9514406 (прапор Ліберія).

Позивачі відносять позовні вимоги до морської вимоги з посиланням на п. «b» статті 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року: вимога стосовно загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією.

За змістом заяви про забезпечення позову підлягало арешту судно Lita IMO №9117416 (прапор Ліберія), яке знаходилося в Морському порту Чорноморськ, як єдине майно на території України одного з боржників, а саме компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина).

Підстави для забезпечення позову визначено статтею 149 ЦПК України, відповідно до положень якої суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені частиною 1 статті 150 ЦПК України, відповідно до положень пункту 9 частини 1 даної статті позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд виходив з недоведеності підстав для забезпечення позову, а саме не доведеності того, що невжиття таких заходів як арешт морського судна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної скарги даний висновок суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підстав для забезпечення позову у обраний заявниками спосіб, оскільки відповідачами за позовними вимогами про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, заявленими у розмірі 80000,00 доларів США є чотири іноземні компанії, відомості щодо неплатоспроможності яких відсутні.

При цьому суд приймає доводи апеляційної скарги в частині щодо незаконності посилань суду першої інстанції на відсутність обґрунтувань співмірності вартості судна і розміру морської вимоги, оскільки дійсно визначений частиною 3 статті 150 ЦПК України принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами не поширюється на арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Суд приймає доводи апеляційної скарги в частині щодо незаконності посилань суду першої інстанції на відсутність зазначення зустрічного забезпечення, оскільки дійсно передбачена пунктом 6 частини 1 статті 151 ЦПК України вимога до заяви про забезпечення позову, яка має, зокрема, містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не поширюється на такий вид забезпечення позову як арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги. Вимоги до заяви про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна містяться у частині 4 статті 151 ЦПК України, які не передбачають зазначення пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Суд приймає доводи апеляційної скарги в частині незаконності посилань суду першої інстанції на недоведеність причинно-наслідкового зв`язку та обставин, які стосуються морської вимоги, оскільки дійсно це є компетенцією суду, що розглядає справу по суті.

Не приймаються доводи апеляційної скарги в частині неповного з`ясування обставин справи, оскільки реєстрація, зокрема, компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина), залученої до справи в якості боржника за морською вимогою, на території іноземної держави, створює труднощі у сповіщенні через компетентні органи про час та місце проведення судових засідань ніяким чином не свідчить про те, що в подальшому дана компанія буде ухилятися від виконання судового рішення, якщо за таким буде відповідати дана компанія.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, що як запобігає порушенню або припиненню порушення, так і встановлює механізм відновлення, поновлення порушеного права. Забезпечення позову у своєму підході має бути ефективним механізмом захисту, застосування якого не має суперечити принципу верховенства права.

Не приймаються доводи апеляційної скарги в частині того, що арешт судна було єдиним ефективним способом захисту порушеного права, оскільки фактично метою цього арешту було схиляння боржника до внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі морської вимоги.

Та обставина, що на час апеляційного перегляду справи судно залишило територію України, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову лише з посилання на те, що судно на території України не перебуває.

Зміна мотивувальної частини ухвали полягає у виключенні суджень суду першої інстанції в частині доводів скарги, що прийняті судом апеляційної інстанції.

Датою ухвалення призначеного на 21 квітня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 5 квітня 2021 року про відмову в забезпеченні позову в справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до боржника компанії Блументал Ймк ГМБХ унд Ко КГ (Blumenthal JMK GMBH&CoKG) (м. Гамбург, Німеччина), судна Lita IMO №9117416 (прапор Ліберія) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту судна змінити в її мотивувальній частині та залишити без змін в її резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова