"06" грудня 2022 р. Справа № 363/89/22
У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Рудюка О.Д.

за участю секретаря Несин Н.С,,

представника

відповідача Іванчихіна С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Вишгород заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Іванчихіна Сергія Ігоровича про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу, -

встановив:

22.11.2022 року, адвокат Іванчихін С.І. в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення; скасувати заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.08.2022 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилається на те, що заявник не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив про причини своєї неявки відносно цього засідання, виходячи з того, що він не був належним чином повідомлений про дату проведення вказаного судового засідання. Про заочне рішення відповідачу стало відомо випадково лише 08.11.2022 року з реєстру судових рішень. Також судом не було повно з`ясовано усіх фактичних обставин справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Просить визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про перегляд заочно рішення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частинами 3, 4 статті 284 ЦПК України визначено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування поважності пропуску строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду заявник вказав, що оскільки заочне рішення відповідачем не отримувалося, а було виявлено адвокатом тільки 08.11.2022 року в реєстрі судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу ухвалено 30.08.2022 року (а.с. 63), а відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач отримав заочне рішення суду 13.09.2022 року (а.с. 69).

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення подано 22.11.2022 року із порушенням встановленого процесуального строку.

Представник відповідача, хоч і просить поновити строк на подання заяви, проте не наводить жодної об`єктивної причини, яка б перешкоджала подати заяву у встановлені строки.

Відповідно до п. 46 рішення від 29.10.2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами («Рябих проти Росії», заява № 52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у пункті 47 вказаного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 03 квітня 2008 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Відповідно до висновку наведений у п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 справа № 214/5505/16 у разі відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд з цієї причини відмовляє у задоволенні такої заяви про перегляд. Тоді відповідач, який її подав, може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, обґрунтувавши, зокрема, поважність причин для пропуску строку на подання заяви про перегляд цього рішення.

Відтак, оскільки відповідачем пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, відсутності підстав для його поновлення, це є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд.

Окрім того, враховуючи, що суд розглянув заяву відповідача про перегляд заочного рішення, слід дати оцінку й доводам заяви про перегляд.

В матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення із викликом відповідача на судове засідання 08.06.2022 (а.с. 57).

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність поданої заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та заяви про перегляд заочного рішення, а відповідно про відмову у їх задоволенні.

Крім того, суд роз`яснює стороні відповідача про те, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення відповідності до приписів частина четверта статті 287 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 259, 284-288 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяв адвоката Іванчихіна Сергія Ігоровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення Вишгородського районного суду київської області від 30.08.2022 року у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування фактичних витрат в порядку регресу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Д. Рудюк