Справа № 139/456/22
Провадження № 22-ц/801/1934/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокуСправа № 139/456/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Пограничного А. М., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позов-ного провадження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу позики

у сумі 34 555 596,91 гривень,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 , його представ-ниці адвокатки Івченко Вікторії Петрівни на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2022 року про забезпечення позову, постановлену у приміщенні суду у смт Муровані Курилівці Вінницької області за головування судді Коломійцевої В. І., повний текст якої складений 14 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Мурованокуриловецького районного суду Вінницької об-ласті з 19 серпня 2022 року перебуває вищезазначена цивільна справа.

13 вересня 2022 року позивач ОСОБА_2 , його представник адво-кат ОСОБА_6 подали суду заяву про забезпечення позову шляхом на-кладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачів, зокрема, на ба-зу «Спецгідроенергомонтаж» загальною площею 3356,8 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 , зареєстровану на ім`я відповідача ОСОБА_4 . Заява обгрунтована тим, що добровільно повертати заборговані кошти відповідачі не бажають, під будь-яким приводом ухиляються від виконання своїх зобов`язань. ОСОБА_4 є власником об`єкта нерухомого майна, на яке заявлене клопотання про накладення арешту. Існує реальна загроза відчуження цього майна, що унеможливить виконання майбут-нього можливого рішення суду. Метою забезпечення позову є охорона матері-ально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відпові-дачів, які за позовними вимогами є солідарними боржниками, запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні можливого рішення суду.

Розглянувши заяву позивача та його адвоката від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову у справі, ухвалою від 14 вересня 2022 року Мурованоку-риловецький районний суд Вінницької області вказану заяву задовольнив, на-клав арешт на об`єкт нерухомого майна базу «Спецгідроенергомонтаж» загаль-ною площею 3356, 8 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 15 вересня 2022 року виправлені описки в ухвалі від 14 вересня 2022 року. У четвертому абзаці резолютивної частини ухвали зазначена дата народження боржника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . П`ятий абзац резолю-тивної частини ухвали викладений у наступній редакції: «Ухвалу направити для негайного виконання Новодністровському відділу державної виконавчої служ-би у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіо-нального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ ). В іншій час-тині ухвала залишена без змін. Ухвала набрала законної сили негайно, тобто 15 вересня 2022 року.

Ухвала Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2022 року про забезпечення позову оскаржується в апеляційному порядку боржником ОСОБА_3 та його адвокаткою Івченко В. П., які про-сять скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що не відповідає нормам матері-ального, процесуального права, фактичним обставинам справи. Процитувавши у скарзі норми цивільного процесуального закону у частині щодо порядку вирі-шення заяви учасника справи про вжиття заходів забезпечення позову, послав-шись на роз`яснення пункту четвертого постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами ци-вільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення по-зову» з наступними змінами, скаржники зазначають, що, вирішуючи питання забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й ін-ших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відпо-відних заходів. У скарзі заперечується визначення ОСОБА_4 поручителем за договорами позики, укладеними між позивачем та ОСОБА_3 , зазнача-ється про не визначення обсягу відповідальності боржником свого зобов`язання та умов виконання зобов`язання поручителями, що свідчить про не визначення істотних умов договору поруки. ОСОБА_4 згідно норм статті 560 ЦК Укра-їни не може виступати гарантом за невиконання грошових зобов`язань, узятих, начебто ( так вказують скаржники ), на себе ОСОБА_3 . Окремо скаржники вказують на неспівмірність між застосованим судом заходом забезпечення по-зову та позовними вимогами через відсутність грошової оцінки арештованого об`єкта майна, відсутність ризику реалізації майна, на яке накладений арешт. Оголошення на сайті ТОВ «ЄМаркет Україна» про продаж бази «Спецгідро-енергомонтаж» відповідач ОСОБА_4 не розміщував, хто розмістив таке ого-лошення йому не відомо, тому арештом порушені майнові права власника цьо-го майна. Суд першої інстанції, на думку скаржників, не з`ясував усіх обставин справи та постановив незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню.

Ухвалою апеляційного суду від 24 жовтня 2022 року задоволене клопотан-ня відповідача ОСОБА_3 , його представниці, їм поновлений процесуальний строк на апеляційне оскарженння ухвали Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2022 року про забезпечення позову. Ви-значеним цивільним процесуальним законом та забезпеченим вказаною ухва-лою апеляційного суду правом подати відзив на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не скористалися, від-зив на скаргу від них суду не надходив.

15 листопада 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотан-ня, сформоване у системі «Електронний суд», де представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Демиденко Г. О. просив забезпечити його участь та участь його довірителя у сьогоднішньому судовому засіданні за допомогою системи відеоконференцзв`язку «Easycon» поза межами приміщення суду. Ухвалою апе-ляційного суду від 15 листопада 2022 року у задоволенні цього клопотання від-мовлено на підставі частини другої статті 212 ЦПК України.

У судове засідання апеляційного суду 16 листопада 2022 року відповідачі не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи вони повідомлені завчасно, про що свідчать додані до справи докази ( а. с. 61-64 ). Ураховуючи думку позивача та його представника, які вважають можливим розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції з питання забезпечення позову у справі у відсутності відповідачів, відповідно до норм статті 372 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу у порядку апеля-ційного провадження у відсутності скаржників ОСОБА_3 , його представниці адвокатки Івченко В. П., відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , його пред-ставника адвоката Демиденка Г. О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , його представника адвоката Пограничного А. М., дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази в їх сукупності, вивчивши мотиви апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржу-ваної судової ухвали у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суд-дів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення, яким відповідно до норм статті 258 ЦПК України є також ухвала суду, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішен-ня, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослі-джені у судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, вона є правильною, об`єктивною та належно обгрунтованою. Насамперед, вона повністю відповідає роз`ясненням, викладеним у пункті шостому постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», має на меті, як уже підкреслювалося, гаранту-вання виконання можливого рішення суду. Суд у належний, послідовний спосіб дійшов обгрунтованого висновку щодо задоволення заяви позивача та його адвоката про забезпечення позову.

Забезпечуючи позов ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - базу «Спецгідроенергомонтаж» загальною площею 3356,8 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_4 , суд першої інстанції, керуючись нормами статей 149, 150 ЦПК України, роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголосив, що умо-вою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій, є об-ґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або уне-можливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Чинне законодавство зобов`язує суд під час розгляду заяви про забезпе-чення позову ураховувати докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчуватися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рі-шення суду про задоволення позову, з`ясовувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимо-гам.

З позовної заяви, з якою звернувся у суд ОСОБА_2 та його пред-ставник ОСОБА_6 , слідує, що у цій справі заявлена вимога про солі-дарне стягнення з відповідачів заборгованості за розписками від 01 січня 2019 року у сумі 34 555 596,91 гривень, з яких 17 491 347,40 гривень - основний борг, 17 064 249,51 гривень - відсотки. Об`єкт нерухомого майна - база «Спец-гідроенергомонтаж», на яку просили накласти арешт позивач та його представ-ник, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 , що підтверджу-ється наданою заявниками інформаційною довідкою від 18 серпня 2022 року № 307677841 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєс-тру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Суд зазначив, що забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача ( заявника ). Його метою є вжиття судом, у провадженні якого знахо-диться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність між застосованим заходом забезпечення позову та позовними вимогами, зазначив суд першої інстанції, передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими нега-тивними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заяв-ник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_2 та його представником захід забезпечення позову, з огляду на ціну позову у справі, є необхідним, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рі-шення суду про задоволення позову. У зв`язку з відсутністю грошових коштів для погашення заборгованості відповідачі, зокрема ОСОБА_4 , з метою ухи-лення від виконання зобов`язань з повернення боргу можуть вчинити дії з відчуження належного їм нерухомого майна.

Суд першої інстанції вказав, що між сторонами у справі дійсно виник та має місце спір про стягнення заборгованих коштів, заявлений до вирішення судом. А такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно є співмірним заявленим майновим вимогам та обмежуватиме виключно право відповідача на відчуження належної йому нерухомості, не порушуючи, при цьому, прав та інтересів інших осіб.

Мотиви апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 , його представниці адвокатки Івченко В. П. на ухвалу щодо забезпечення позову у справі на увагу не заслуговують, ураховуючи, що апеляційна скарга підписана адвокаткою виключно як представницею лише Сущика І. П., що особисто нею зазначено у самій апеляційній скарзі. До скарги ОСОБА_8 додала ордер від 04 жовтня 2022 року № 1287843 на представницькі повноваження у Вінницькому апеля-ційному суді виключно щодо довірителя ОСОБА_3 у той час, коли йдеться про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_4 , який, наразі, апеляційну скаргу, яка розглядається судом апеляційної інстанції, не подавав, не підпи-сував, та не уповноважував адвокатку Івченко В. П. на представництво його інтересів.

Ураховуючи викладене, обгрунтування апеляційної скарги доводами сто-совно безпосередніх інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_9 як зазначила ад-вокатка, хоча відповідачкою є ОСОБА_5 , не може братися апеляційним судом до уваги, оскільки адвокатка Івченко В. П. не є належним представником вка-заних відповідачів.

Стосовно клопотання скаржника ОСОБА_3 , яке надійшло в суд 04 листопада 2022 року, про витребування у ТОВ «ЄМаркет Україна» інформації про особу, яка створила та опублікувала оголошення про продаж об`єкта неру-хомого майна, а саме бази «Спецгідроенергомонтаж», належної на праві при-ватної власності ОСОБА_4 , про дату реєстрації такого користувача, його ІР-адресу, про дату та час публікації і видалення оголошення про продаж об`єкта нерухомого майна, то вказане клопотання залишене судом апеляційної інстанції без розгляду на підставі норм статті 183 ЦПК України, оскільки це клопотання ніким не підписане, до нього не доданий зазначений у клопотанні додаток, про що працівниками відділу діловодства та обліку звернень громадян апеляційного суду 04 листопада 2022 року складений відповідний акт. Крім цього, статтею 365 ЦПК України урегульовані питання підготовки розгляду справи судом апеляційної інстанції, коли цивільний процесуальний закон передбачає можли-вість вирішувати питання, зокрема, витребування доказів. Однак, клопотання від імені ОСОБА_4 надійшло у суд апеляційної інстанції 15 листопада 2022 року, тобто, після призначення справи до розгляду на 16 листопада 2022 року ухвалою апеляційного суду від 31 жовтня 2022 року. Викладене свідчить про неможливість взяття судом апеляційної інстанції заявленого клопотання, оскільки нормами статті 367 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За викладеного, апеляційний суд звертає увагу, що нормами глави 10 розділу І ЦПК України визначена можливість для учасників справи урегулю-вання судом першої інстанції виниклих питань з приводу забезпечення позову шляхом зустрічного забезпечення, заміни одного заходу забезпечення позову іншим, скасування заходів забезпечення позову, відшкодування збитків, запо-діяних забезпеченням позову.

Отже не можна визнати ані законним, ані справедливим підхід до ситуації, що має місце, відповідача ОСОБА_3 , його представниці адвокатки Івченко В. П., які оскаржують ухвалу суду про забезпечення позову у цій справі, що стосується фактично і об`єктивно виключно майнових інтересів відповідача ОСОБА_4 . Не убачається доцільним акцентувати увагу на безпідставності мотивів скарги щодо неспівмірності заходів забезпечення позову, вжитих судом, заявленим позовним вимогам; відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам; доведення дійсної наявності спору між сторонами у справі та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання мож-ливого рішення суду про задоволення позову. Такий висновок суду апеляційної інстанції не спростовується тією обставиною, що рішення судом першої інс-танції ще не ухвалене у цій справі, оскільки, як уже зазначалося, нормами глави 10 ЦПК України урегульовані усі питання як застосування заходів забезпечення позову, так і порядку їх скасування. Тим більше до вирішуваного питання не має жодного відношення посилання скаржників на рішення Європейського су-ду з прав людини, оскільки у цій справі позбавлення права власності на майно має відношення у першу чергу до позивача і, безспірно, зачіпає інтереси відпо-відачів. Тобто обидві сторони у справі перебувають у балансі відносно своїх прав, які кожна з них вважає порушеними та вимагає справедливого вирішення спору, несе до його завершення індивідуальний певний тягар.

Правове підгрунтя застосованої судом першої інстанції процедури забез-печення позову спростовує аргументи апеляційної скарги, які неможливо визна-ти доречними. Як наслідок, належить зробити висновок про те, що з доводами апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 та його представниці адвокатки Івченко В. П. у цілому погодитися не можна.

Виконання судового рішення є завершальною стадією цивільного процесу, без чого нівелюється саме право будь-якої особи на захист її порушеного чи оспорюваного законного права, інтересу. Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України з приводу обов`язковості виконання судових рішень, як невід`ємної складової права кожного на судовий захист, спрямованої на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена судом у повній відповідності з нормами права, що регулюють це питання, тому не може бути скасована на задоволення безпідставної апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 , адво-катки ОСОБА_8 .

Відповідно до норм статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції пе-реглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції ( яким є також судова ухвала ) у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом першим частини першої статті 374, статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляцій-ної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задово-лення; суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно пункту другого частини першої статті 389 ЦПК України ухвали суду першої інстанції з питання забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

Керуючись нормами статей 353, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , його представниці адвокатки Івченко Вікторії Петрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 14 вересня 2022 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу позики у сумі 34 555 596,91 гривень залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський