Справа №705/4416/21
2/705/968/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2022 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яроміч Ольги Володимирівни до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яроміч О.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод у користуванні майном. Зазначає, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №532867 від 11 травня 2006 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0250 га, в т.ч. спільне користування площею 0,0022 га, що розташована по АДРЕСА_1 .

У вересні 2021 року, з метою присвоєння земельній ділянці кадастрового номера, реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі згідно вимог чинного законодавства, позивач звернулась до сертифікованого інженера-землевпорядника для виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням №РВ-021 від 27.09.2021р. державного кадастрового реєстратора відділу 1 Управління у Уманському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Степаненко Т.І. позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: «наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :02:004:0151, площа співпадає на 3,5448%; перетин ділянок з ділянкою :02:004:0150, площа співпадає на 1,6791%».

Таким чином, право позивача на державну реєстрацію земельної ділянки, належну їй на праві приватної власності - є порушеним.

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником земельних ділянок кадастровий номер :02:004:0150, площею 0,0272 та кадастровий номер :02:004:0151, площею 0,0217га, які розташовані по АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 .

Отже, земельна ділянка позивача та земельні ділянки відповідача з кадастровими номерами :02:004:0150 та :02:004:0151, перетинаються (накладаються), а тому у позивачки не має можливості здійснити реєстрацію власної земельної ділянки в державному земельному кадастрі.

Просить: усунути перешкоди в державній реєстрації земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №532867 від 11 травня 2006 року; скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0150, площею 0,0272 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровим номером :02:004:0151, площею 0,0217га, яка розташована по АДРЕСА_2 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін.

Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідачі повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідачів судом у встановлений строк не отримано.

22.12.2021 р. від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гупала М.М. на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , яку вважає безпідставною, необґрунтованою та зазначає, що позивач та відповідач мають у приватній власності земельні ділянки та розпоряджаються ними протягом 10 років. Відповідно до поданих документів встановлено, що позивач звернулася до державного кадастрового реєстратора з метою внесення відомостей до публічної кадастрової карти і їй було відмовлено у внесенні даних відомостей посилаючись на: «...не відповідність електронного документа установленим вимогам, а саме наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою...». Тобто, фактично позивач звернулася з розробленою технічною документацією до реєстратора і їй було відмовлено в зв`язку невірними даними в самій технічній документації, і в зв`язку з відмовою зробила висновок про те, що її права чомусь порушено відповідачем. В результаті відмова в прийнятті до реєстрації була через невідповідність виготовленої технічної документації і перетин ділянок які мають бути зареєстровані (внесені в публічну кадастрову карту) з ділянками відповідача, які вже були на той момент зареєстровані (внесені до публічної кадастрової карти). Яким чином саме відповідач порушив право позивача на реєстрацію земельної ділянки з позовної заяви не вбачається.

Представник вказує, що позивач отримала у власність земельну ділянку 11.05.2006 року і дане право власності ніким не оспорювалося і недійсним не визнавалося, а відповідач отримала у приватну власність свою земельну ділянку 11.06.2004 року відповідно до рішення Уманської міської ради № 9-3/24. Тобто, фактично за два роки до отримання права власності позивача вже було сформоване та оформлене право приватної власності відповідача і до 17.10.2017 року жодних претензій та питань з приводу володіння, користування та розпорядження майном не було (перша позовна заява позивача про скасування державного акту справа 705/4267/17).

Відповідно до позовних вимог позивач ставить питання про скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, хоча жодним чином в описовій частині не вказує необхідність скасування саме реєстрації земельних ділянок відповідача, а не внесення виправлень помилок в технічній документації позивача.

В заяві вказано, що відповідно до п. 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» - в разі виявлення помилки у визначенні площ та/або меж земельної ділянки (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки;) такі помилки за згодою власника земельної ділянки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). А далі написано, що відсутність згоди власника земельної ділянки на виправлення вказаних помилок не підставою для відмови у внесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Тобто фактично, навіть якщо припустити, що наявна невідповідність меж фактичним даним, її повинні були зареєструвати в реєстрі і повідомити відповідно власника. Стороною позивача не надано до суду підтверджуючих документів про відсутність згоди власника на виправлення помилки, якщо така взагалі наявна саме в документах відповідача.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

10.12.2021 р. від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в.о. начальника Д. Мироненка на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 в якому зазначає, що за інформацією, наданою Головному управлінню Відділом 1 Управління в Уманському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0150 площею 0,0272 га обліковується у спільній частковій власності за гр. ОСОБА_2 1/2 частка та гр. ОСОБА_3 1/2 частка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 155068, виданого на підставі рішення Уманської міської ради від 11.06.2004 року № 9-33/24, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5658 від 27.10.2004 року. Стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0151, площею 0,0217 га, то вона обліковується у спільній частковій власності за гр. ОСОБА_2 1/2 частка та гр. ОСОБА_3 1/2 частка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 215080, виданого на підставі рішення Уманської міської ради від 11.06.2004 року №9-33/24, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5815 від 07.12.2004 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За нормами статті 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється (частина 7 статті 9 Закону).

Рішенням № РВ-021 від 27.09.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; невідповідність поданих документів законодавству.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 24 Закону невідповідність поданих документів вимогам законодавства є однією з підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до норм статті 79-1 Прикінцевих та перехідних положень вищезгаданого Закону формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За нормами статті 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обгрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Розробниками документації із землеустрою відповідно до частини 2 статті 26 вищезазначеного Закону є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою; фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з частиною 3 статті 28 цього ж Закону розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Враховуючи вищевикладене, відповідальність стосовно перетину земельних ділянок із земельною ділянкою позивачки несе розробник документації із землеустрою.

Що стосується позовної вимоги про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок зазначають наступне.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки, в електронній формі та формі електронного документа.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Згідно з пунктом 70 Порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною 5 статті 24 Закону державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства та за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Враховуючи вищезазначене, державну реєстрацію спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :02:004:0150 та :02:004:0151 було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, тому підстави для скасування даної державної реєстрації відсутні.

Державна реєстрація земельної ділянки відповідно до частини 10 статті 24 Закону скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Крім того, вказують, що позивачка пред`являє позов лише до ОСОБА_2 , як власника спірних земельних ділянок. Проте, згідно з Державними актами на право приватної власності на землю дані земельні ділянки обліковуються у спільній частковій власності за гр. ОСОБА_2 1/2 частка та гр. ОСОБА_3 1/2 частка, тобто до участі у справі необхідно залучити в якості ще одного відповідача гр. ОСОБА_3 , так як позивачка даним позовом порушує і її права.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача повністю.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №532867 від 11 травня 2006 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0250 га, в т.ч. спільне користування площею 0,0022 га, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.08.2021 р. відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0272 га, що розташована по АДРЕСА_2 , надана для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:004:0150 (а.с.7).

Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29.09.2021 р. відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0217 га, що розташована по АДРЕСА_2 , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:004:0151 (а.с.6).

В повідомленні Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області № 1648/115-17 від 05.12.2017 зазначено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 передана в приватну власність рішенням Уманської міської ради від 11.06.2004 року №9-33/24 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 площею 250 кв.м. для обслуговування жилого будинку, в т. ч. 5 кв.м. спільне користування, та площею 217 кв.м. для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 .

Отже, із досліджених документів вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стали власниками земельних ділянок у 2004 році та земельні ділянки ОСОБА_2 внесено до Державного земельного кадастру з присвоєнням кадастрових номерів.

ОСОБА_1 отримала свою земельну ділянку у власність у 2006 році та звернулася до державного кадастрового реєстратора для її внесення до Державного земельного кадастру у 2021 році.

Рішенням №РВ-021 від 27.09.2021р. державного кадастрового реєстратора відділу 1 Управління у Уманському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Степаненко Т.І. ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: «наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :02:004:0151, площа співпадає на 3,5448%; перетин ділянок з ділянкою :02:004:0150, площа співпадає на 1,6791%» (а.с.8,9).

Відповідно до норм статті 79-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За нормами статті 1 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою - це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обгрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.

Розробниками документації із землеустрою відповідно до частини 2 статті 26 вищезазначеного Закону є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи сертифікований інженер-землевпорядник, який є відповідальним за якість робіт із землеустрою; фізичні особи-підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно з частиною 3 статті 28 цього ж Закону розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Позивачем не надано суду документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки у якій, крім іншого, мав би бути акт узгодження меж між сусідами власниками суміжних ділянок.

Крім того, як вбачається з інформації Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані ГУ Держгеокадастру у Черкаській області спірні земельні ділянки перебувають у власності не лише відповідача ОСОБА_2 , а й гр. ОСОБА_3 , тобто, при розгляді справи мають бути враховані й інтереси останньої.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Предметом спору між сторонами є земельні ділянки, межі яких перетинаються по документах та, в зв`язку з цим, відмова позивачу ОСОБА_1 в реєстрації її земельної ділянки. Позивач просить усунути перешкоди в державній реєстрації її земельної ділянки та скасувати у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельних ділянок відповідача ОСОБА_2 (та як з`ясувалось ОСОБА_3 ), однак суду не надає необхідних доказів для вирішення спору.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яроміч Ольги Володимирівни до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про усунення перешкод у користуванні майном.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік