РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/446/22

04 листопада 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Кардсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.02.2022 він отримав постанову приватного виконавця Витвицького В.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену 03.02.2022.

Як вбачається з даної постанови, виконавче провадження щодо нього відкрите на підставі виконавчого напису № 18558, виданого 23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

З метою збирання доказів ним було направлено приватному виконавцю Витвицькому В.В. та приватному нотаріусу Сазоновій О.М. запити як сторони, відносно якої застосоване виконавче провадження.

Від приватного виконавця Витвицького В.В. надійшла відповідь, з якої вбачається, що 27.01.2022 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого вадження на підставі виконавчого напису № 18558, виданого 23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Заяву приватному виконавцю було подано представником ТзОВ «КАРДСЕРВІС», виконавче провадження № 68155439.

До відповіді на запит приватним виконавцем надано копію виконавчого напису, який був підставою відкриття виконавчого провадження.

Згідно виконавчого напису № 18558 від 23.11.2021, приватний нотаріус Сазонова О.М. пропонує звернути стягнення нього, який є боржником за договором № 181019-005 від 19.10.2018, укладеним між ним та ТзОВ «КАРДСЕРВІС», заборгованість в сумі 13259,75 грн.

Відповіді на його запит від приватного нотаріуса Сазонової О.М., ним так і не отримано.

Вважає виконавчий напис приватного нотаріуса, таким, що не підлягає до виконання.

Зокрема у виконавчому написі нотаріус зазначає, що стягнення заборгованості проводиться за період з 26.03.2019 по 29.10.2021. Як вбачається з виконавчого напису, дата укладення договору 19.10.2018, однак даний договір з ТзОВ «КАРДСЕРВІС» ним не укладався, тому виникають сумніви щодо достовірності вказаного нотаріусом строку стягнення заборгованості. Також відсутня інформація про пред`явлення кредитором вимоги до боржника про погашення заборгованості.

Він не отримував письмової вимоги від ТзОВ «КАРДСЕРВІС» про повернення боргу, тому відповідно він не визнає розмір заборгованості, розрахований відповідачем, у тому числі відсотків та комісїї, оскільки він позбавлений будь-якої інформації зі сторони відповідача щодо кредитних зобов`язань. Так як відповідачем не було надіслано йому лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором, він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТзОВ «КАРДСЕРВІС», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Нотаріусом не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її ним, що унеможливило подання ним нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди, чи про пропущення відповідачем строку позовної давності.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру суми, що підлягає стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст.88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції та п. 1 Переліку.

Також зазначає, що кредитний договір № 181019-005 ним з ТзОВ «КАРДСЕРВІС» не укладався, на договорі відсутній його підпис як позивальника.

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 23.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 18558, про стягнення з нього на користь ТОВ «КАРДСЕРВІС» заборгованості за договором № 181019-005 від 19.10.2018, на загальну суму 13259,75 грн., таким, що не підлягає виконанню. Також просить стягнути з відповідач на його користь кошти, відраховані з його заробітної плати на виконання виконавчого напису. Крім того просить стягнути з відповідача на його користь сплачені судові витрати.

Представник відповідача ТОВ «Карсервіс» в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила письмова заява, в якій просить справу розглядати у відсутності представника ТОВ «Карсервіс», в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В.В., в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно належним чином поштовим зв`язком.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2022 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2022 заяву про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 18558, виданого 23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАРДСЕРВІС» заборгованості за договором № 181019-005 від 19.10.2018, укладеним між ТОВ «КАРДСЕРВІС» та ОСОБА_1 на загальну суму 13259,75 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 19.10.2018 між ТОВ «КАРДСЕРВІС» та ОСОБА_1 було укладено договір № 181019-005, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит у рамках кредитної лінії у розмірі 3575,80 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії договору становить з 23.10.2018 по 26.03.2019 (а.с. 9-10).

23.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18558, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАРДСЕРВІС» заборгованості за договором № 181019-005 від 19.10.2018, на загальну суму 13259,75 грн. (а.с. 11).

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. відкрито виконавче провадження № 68155439 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАРДСЕРВІС» 13259,75 грн. боргу. Також приватним виконавчем Витвицьким 13.01.2022 винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди. Крім того 03.02.2022 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с. 12, 49).

Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права:

Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису викладено у Порядку вчинення нотаріальних дій (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до положень п.п. 1.1. п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до п.1.2 п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Аналіз підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Крім того підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вище наведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі №759/6167/18.

Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.11.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17.

Представником відповідача до матеріалів справи не додано оригінал нотаріально посвідченої угоди, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Кардсервіс».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також з позовної заяви вбачається, що позивачу ОСОБА_1 жодної письмової вимоги про усунення порушень від ТОВ «Кардсервіс» надіслано не було. Вказана обставина відповідачем не спростована та не надано відповідних доказів.

Таким чином вимога відповідача про стягнення з позивача заборгованості по кредитному договорі на час вчинення виконавчого напису не може вважатись безспірною, оскільки нотаріусом не було перевірено надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень за кредитним договором і отримання її боржником, що унеможливило подання боржником нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Таким чином нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим не виконав норми ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, сплатив судовий збір в розмірі 992,40 грн., та за подання заяви про забезпечення позову сплатив судовий збір в сумі 496,20 грн. (а.с. 6, 16), а всього на загальну суму 1488,60 грн. Рішенням суду позовні вимоги позивача задоволено.

Тому з відповідача ТОВ «Кардсервіс» на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути сплачений судовий збір по справі в сумі 1488,60 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів, відрахованих із заробітної плати позивача на виконання виконавчого напису, суд зазначає, що в позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача в його користь кошти, які відраховувались з його заробітної плати, в сумі 4570,00 грн. При цьому до позовної заяви позивачем не долучено жодних доказів про стягнення з його заробітної плати, та про розмір стягнених коштів. Крім того позивачем не подано в порядку та строки, передбачені ст. 49 ЦПК України, належним чином оформлену заяву про збільшення позовних вимог. Подане позивачем клопотання про стягнення грошових коштів не є заявою про збільшення позовних вимог в розумінні ст. 49 ЦПК України, оскільки не оформлене належним чином, не містить доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, а також позивачем не сплачено відповідну суму судового збору, та не додано документ про сплату судового збору. Тому суд не приймає вказане клопотання до розгляду.

Висновки суду:

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 23.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 18558, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кардсервіс» заборгованості за договором № 181019-005 від 19.10.2018, на загальну суму 13259,75 грн. таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову судові витрати у виді сплаченого судово збору підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Кардсервіс» на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 1488,60 грн.

В задоволенні вимоги про стягнення з ТОВ «Кардсервіс» в користь ОСОБА_1 коштів, відрахованих із заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису від 23.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 18558, необхідно відмовити.

На підставі ст.ст. 18 ЦК України, Глави 14 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання задовільнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 23.11.2021, зареєстрований в реєстрі за № 18558, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» заборгованості за договором № 181019-005 від 19.10.2018, на загальну суму 13259,75 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» (, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Є.Коновальця, буд. 36-Д, прим. 65-з) в користь ОСОБА_1 1488,60 грн. (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім гривень шістесят копійок) сплаченого судового збору.

В задоволенні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс» в користь ОСОБА_1 коштів, відрахованих із заробітної плати ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису від 23.11.2021, зареєстрованого в реєстрі за № 18558 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кардсервіс», , місцезнаходження юридичної особи: вул. Є.Коновальця, буд. 36-Д, прим. 65-з, м. Київ, 01133.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свзонова Олена Миколаївна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович, адреса місцезнаходження: вул. Чорновола, буд. 4, оф. 2, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 14.11.2022.