Справа № 515/399/20
Провадження № 2/515/123/22
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

15 листопада 2022 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача 1 адвоката Логінова О.Г.

відповідача 2 ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відпові- дальністю «Агро фірма «Південна», ОСОБА_1

про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Давиденка К.В. звер- нувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним договір оренди землі № 1325/ 2017 від 18.07.2017 р., укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповіда- льністю «Агро фірма «Південна» (далі ТОВ «Агро фірма «Південна»), який був зареєстрований 15.08.2017 р., номер запису про інше речове право 21950512, реєстраційний номер об`єкта неру- хомого майна 250, та скасувати його державну реєстрацію.

Ухвалою суду від 09.04.2020 р. у цій справі було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 04.05.2020 р.

Ухвалою суду від 04.05.2020 р. провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_2 до Татарбунарської райдержадміністрації Одеської об- ласті, ОСОБА_1 про скасування розпорядження адміністрації, скасування державної реєст- рації права власності на нерухоме майно, яке було оскаржено відповідачем ОСОБА_1 .

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 19.12.2019 р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.12.2021 р., позовні вимоги ОСОБА_2 до Татар- бунарської райдержадміністрації Одеської області, ОСОБА_1 про скасування розпорядже- ження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно було задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 27.09.2020 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Арцизького районного суду Одеської області від 19.12.2019 р. та пос- танову Одеського апеляційного суду від 09.12.2021 р. без змін.

Ухвалою суду від 25.10.2022 р. за клопотанням представника позивача провадження у справі по новлено та справу призначено до судового розгляду на 15 листопада поточного року.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про відвід судді Тимошенку С.В., посилаючись на наступні обставини.

У 2000 році Татарбунарським районним судом Одеської області під головуванням судді Тимо- шенка С.В. розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до неї про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним щодо права на земельний пай. Цей спір стосувався виникнення, належного оформлення спадкового права на спірне право у вигляді земельного сертифікату (спра- ва № 2-574/2000 р.). Судове рішення було постановлено на користь відповідача ОСОБА_2 . На теперішній час це спадкове право на земельний пай, яке розглядалося суддею Тимошенком С.В. у зазначеній справі, вже реалізовано позивачем у вигляді оформлення речового права власності на земельну ділянку площею 2,678 га за нею на підставі сертифікату на земельний пай та передано в оренду ТОВ «Агро фірма «Південна». Позивач ставить за основу як підставу для задоволення сво- їх вимог попереднє рішення Татарбунарського районного суду Одеської області у справі № 2-574/ 2000 р., яке виніс суддя Тимошенко С.В. не на її користь, а на користь позивача ОСОБА_2 . На- явність таких обставин може утруднити оцінювання суддею Тимошенком С.В. наявних доказів у справі, оскільки серед доказів є судове рішення, яке вже виносилось ним не на її користь, а це ви- кликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив це су- дове засідання провести без його участі, а у вирішенні питання про відвід судді покладався на роз- суд суду.

Представник відповідача ТОВ «Агро фірма «Південна» також у судове засідання не з`явився, згідно раніше наданого до суду відзиву на позовну заяви (а.с.27, 29-30), позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді за відсутності зазначених осіб.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивнос- ті судді.

У ч.3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протя- гом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання…

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заінтересованості або упереджено сті судді у розгляді даної справи не має, а доводи, на які посилається у своїй заяві відповідач, є її суб`єктивною думкою.

Разом з тим, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сво- бод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного ст- року незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрун-тованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…

Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки су- ддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечен- ня дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що пе- редує винесенню рішення.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Фельдман проти України» визнав поруше- нням ст.6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розум- ного сумніву з приводу його безсторонності.

Зазначені обставини унеможливлюють розгляд зазначеної справи суддею Тимошенком С.В., ос- кільки призведуть до сумнівів щодо неупередженості та безсторонності прийняття будь-якого рі- шення даним складом суду, що, у відповідності до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, відноситься до об- ставин, які виключають участь судді у цивільному провадженні.

А тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді, щоб не викликати у сторо- ни відповідача побоювання щодо неупередженості судді при розгляді даної справи (Рішення Євро- пейського суду з прав людини від 09.11.2006 р., справа «Білуха проти України», заява № 33949/ 02).

Як передбачено ч.1 ст.41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розгля- дає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначаєть- ся у порядку, встановленому ст.33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись 36, 39-41, 258-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відвести суддю Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенка С.В. від розгля- ду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповіда- льністю «Агро фірма «Південна», ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним.

Справу повернути до канцелярії суду для передачі її іншому судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала, у відповідності до ст.353 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя Тимошенко С.В.