Справа № 496/5785/22
Провадження № 2-з/496/13/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та стягнення компенсації вартості Ѕ рухомого майна, що було нажито у період шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду до подання позовної заяви надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій він просить:

-накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:01:0354, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10;

-накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 181,1 кв.м, житловою 57,8 кв.м, що розташований за вищезазначеною адресою, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10;

-накласти арешт на квартиру, загальною площею 65,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24703862, яка належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу, р.3-1331 від 21.10.2008 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Судом, при здійсненні огляду Єдиного державного реєстру судових рішень, було виявлено ряд ухвал, постановлених суддями Біляївського районного суду Одеської області за результатом розгляду заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Розглянуті заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 за змістом своїх вимог аналогічні заяві, яка в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передана на розгляд судді Пендюрі Л.О.

Так, 14.11.2022 року суддею Біляївського районного суду Одеської області Горяєвим І.М. була постановлена ухвала, якою в задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ставніченко М.В. про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовлено (справа №496/5462/22, провадження №2-з/496/11/22).

Крім того, суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. 24.11.2022 року постановила ухвалу, якою також відмовила представнику заявника ОСОБА_1 адвокату Ставніченко М.В. в задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви (справа №496/5657/22, провадження №2-з/496/12/22).

Тобто, зміст поданої 29.11.2022 року заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та її вимоги вже двічі розглянуті суддями, про що постановлено відповідні ухвали від 14.11.2022 року та від 24.11.2022 року. Відомостей про оскарження вказаних ухвали у суду немає. Водночас, представник заявника просить суд втретє розглянути питання, що вже було вирішено суддями Біляївського районного суду Одеської області, при цьому будь-яких нових обставин, підстав чи доказів у заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви не зазначає.

Про наявність вирішених заяв представника заявника ОСОБА_1 адвоката Ставніченко М.В. про забезпечення позову до подачі позовної заяви та постановлених з даного питання ухвал ані заявник, ані його представник в поданій заяві не зазначили та суд не повідомили.

Вказані дії свідчать про зловживання процесуальними правами, а тому суд вважає, що до таких дій мають бути застосовані наслідки ст. 44 ЦПК України.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Частиною 3 ст. 44 ЦПК України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З огляду на викладене, суд залишає заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви без розгляду, оскільки суду стало відомо про обставини розгляду аналогічних заяв представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 з постановленням відповідних ухвал суддями Біляївського районного суду Одеської області, в той час як ані заявник, ані його представник про дані обставини в поданій заяві не зазначили та суд не повідомили.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 44, 149-153, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та стягнення компенсації вартості Ѕ рухомого майна, що було нажито у період шлюбу залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 01.12.2022 року.

Суддя Л.О. Пендюра