Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3675/22
Провадження № 2-з/711/45/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2022 року Суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Г.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гончара Сергія Миколайовича про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

До Придніпровського районного суду міста Черкаси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гончар С.М., до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними.

Одночасно із поданням позовної заяви адвокат Гончар С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 Ѕ частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та ј частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

Заяву обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 оспорює дійсність заповіту, складеного 24.04.2014 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 на частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а також на частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . За наслідком розгляду цієї справи в разі задоволення позову буде скасовано державну реєстрацію права власності відповідача на спадкове майно. 25.08.2021 ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 було надіслано «Заяву №3 щодо права на спадщину за заповітом», зміст якої чітко свідчить про наявність у відповідачки наміру відчужити належну їй частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Стосовно ж квартири за адресою АДРЕСА_2 - відповідачка взагалі не має жодних юридичних перешкод з боку позивача щодо відчуження майна. Таким чином, в разі відчуження відповідачем всього або частини спадкового майна, виконання судового рішення та ефективне поновлення прав позивача в разі задоволення позову буде унеможливлено у зв`язку із наявністю нового власника. Тому вжиття заходів забезпечення позову є безумовно необхідним для забезпечення самої можливості ефективного захисту та поновлення прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, № 306577925 від 04.08.2022 та №306578080 від 04.08.2022, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-2692 від 12.08.2021 належить Ѕ частка у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , та на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-2689 від 12.08.2021ј частка у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

08.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати недійсним заповіт, складений 24.04.2014 ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_2 нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_5 на частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , а також на частку у праві власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , яка залишилася після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована позивачем тим, що невжиття таких заходів може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу (постанова Верховного Суду від 28.03.2019 у справі № 824/239/2018).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Із змісту позовних вимог видно, що предметом позову є вимоги немайнового характеру, а тому доводи заявника, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню.

Такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно не співмірний з предметом позову, яким є визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним, оскільки позовні вимоги, як немайнові, не підлягають вартісній оцінці і заявлені без вимоги застосування наслідків, що також відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 201/12570/18 та в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 127/220/19.

Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу на підтвердження викладених обставин, а саме, що відповідач має намір відчужити спірне майно.

Відтак, посилання представника позивача у заяві про те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також здійснити ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача без наведення відповідного обґрунтування, ґрунтується виключно на припущеннях і не підтверджені жодними доказами.

З огляду на викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гончара Сергія Миколайовича про забезпечення позовувідмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Булгакова