Справа № 754/2169/17
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - скаржник (стягувач)

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярушевська Тетяна Ігорівна - заінтересована особа

ОСОБА_1 - боржник

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця і в якій не погоджуючись із діями та постановою останнього від 14.12.2021, постановленою в межах ВП № 67285204 і яку як вказує скаржник у скарзі він отримав 16.12.2021, просить: 1. Прийняти скаргу до розгляду.; 2. Визнати неправомірними дії приватного виконавця в частині винесення в межах ВП № 67285204 постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2021.; 3. Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2021, винесену приватним виконавцем у межах ВП № 67285204.; 4. Зобов`язати приватного виконавця відновити ВП № 67285204 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 у справі № 754/2169/19 про стягнення з боржника коштів.

Вищевказана скарга надійшла до суду 13.01.2022, а на пошту була здана 24.12.2021 і головуючому передана 17.01.2022.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2022 відмовлено у відкритті провадження на підстав п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки боржник помер про що свідчить актовий запис про смерть від 14.092021 № 1627.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.09.2022, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2022 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справа до Деснянського районного суду м. Києва надійшла 27.09.2022 і після проведення реєстраційних дій передана головуючому 07.10.2022.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.10.2022 відкрито провадження у справі, а іншою ухвалою суду від 20.10.2022 приватного виконавця зобов`язано направити до суду завірену копію матеріалів ВП № 67285204.

Скаржник та приватний нотаріус у судове засідання не з'явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, зокрема, поштою, електронною поштою, SMS.

Від скаржника до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також заява про понесені заявником (стягувачем) судових витрат із прохання провести розподіл судових витрат.

Боржник помер про що свідчить актовий запис про смерть від 14.09,2021 № 1627.

Також приватний виконавець не виконав ухвалу суду від 20.10.2022 та нагадування з приводу виконання цієї ухвали про направлення до суду завіреної копії матеріалів ВП № 67285204.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 450 ЦПК України, 1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. 2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223, 450 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності скаржника і приватного виконавця та без виконання ухвали суду від 20.10.2022.

Дослідивши матерівали справи № 754/2169/17, оглянувши матеріали справи № 754/2169/17 про видачу судового наказу, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 у справі № 754/2169/17 (головуюча суддя: Панченко О.М.) з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» стягнуто оплату житлового комунальних послуг, втрату від інфляції, три проценти річних та судовий збір.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі № 754/2169/17 (головуюча суддя: Панченко О.М.) проведено заміну стягувача з ПАТ «Київенерго» на скаржника.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2019 у справі № 754/2169/17 (головуюча суддя: Панченко О.М.) ухвалено видати дублікат судового наказу.

Зазначений судовий наказ перебував на примусовому виконанні у приватного виконавця.

Постановою приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2021 закінчено виконавче провадження № 67285204 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 1. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. 2. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 1. Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 5. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 2. Виконавець зобов`язаний: 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 2. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 1. Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, 1. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. 2. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. 3. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. 4. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. 5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. 7. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. 8. Судові рішення інших держав, рішення міжнародних арбітражів, рішення міжнародних судових установ та аналогічні рішення інших міжнародних організацій щодо вирішення спорів є обов`язковими до виконання на території України за умов, визначених законом, а також відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, судовий наказ Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 у справі № 754/2169/17 (головуюча суддя: Панченко О.М.) про стягнення з ОСОБА_1 оплати житлового комунальних послуг, втрати від інфляції, трьох процентів річних та судового збору, набрав законної сили та був і є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Про смерть ОСОБА_1 приватному виконавцю стало відомо після відкриття виконавчого провадження, а тому, після відкриття виконачого провадження на виконання п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII, приватний виконавець зобов`язаний був роз`яснити стягувачу право на подання приватному виконавцю заяви для звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, як це передбачено ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до вказівок ЄСПЛ, пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення у справі Проніна проти України).

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про дотримання приватним виконавцем п. 5 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII на час винесення приватним виконацем постанови від 14.12.2021 суду не надано і судом не здобуто.

Тому, вимоги скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця в частині винесення постанови від 14.12.2021 у ВП № 67285204 та скасування цієї постанови, суд вважає обґрунтованими.

Згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, 1. У разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. 2. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

З урахування викладеного, вимоги скарги в частині зобов`язання приватного виконавця відновити ВП № 67285204 також є обґрунтованими.

За таких обставин, скарга задовольняється.

Згідно ст. 452 ЦПК України, 1. Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст. 451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Київ, вул. І.Франка, 5, ).

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевської Тетяни Ігорівни (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП суду не повідомлено) в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2021 у ВП № 67285204.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2021 у ВП № 67285204, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ярушевською Тетяною Ігорівною (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП суду не повідомлено).

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевську Тетяну Ігорівну (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП суду не повідомлено) відновити ВП № 67285204 з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 17.02.2017 у справі № 754/2169/17 (головуюча суддя: Панченко О.М.).

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ярушевську Тетяну Ігорівну (місцезнаходження: АДРЕСА_1, РНОКПП суду не повідомлено).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: