Справа № 450/4270/21 Провадження № 2/450/462/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" квітня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про (предмет спору) визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право кристування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , який вона успадкувала за заповітом.

У вказаному будинку зареєстрована позивач, її син, ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , племінник ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_3 .

Зазначає, що племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час у вказаному житловому будинку не проживають, не підтримують його у належному стані та не оплачують вартість комунальних послуг. Особистих речей за вказаним місцем проживання не зберігають, поштової кореспонденції не отримують, а теперішнє місце проживання у них інше. Однак, добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідачі відмовляються, через що позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Вказані обставини підтверджує актом обстеження житлово - побутових умов від 12.08.2021 року. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідачів в даному житловому будинку перешкоджає їй в отриманні пільг на оплату комунальних послуг і зумовлює нарахування додаткових витрат на утримання будинку. Вважає, що відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житлом, оскільки попередній власник, з дозволу якого вони зареєстровані, помер, за місцем реєстрації відповідачі відсутні. З цих підстав просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві позивач просить суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Позиція відповідачів: відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлялися про розгляд справи шляхом скерування поштової кореспонденції, яку ними отримано не було, на адресу суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також шляхом опублікування на сайті «Судова влада України» оголошень про виклик відповідачів у судові засідання.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

У вказаний строк відповідачі не надали суду відзиви на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідачів, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у матеріалах справи доказами та ухвалення заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. 13.10.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 13.10.2021 року запит щодо доступу до персональних даних; 08.11.2021 року відповідь на запит; 08.11.2021 року відповідь на запит; 19.11.2021 року ухвала про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду; 20.12.2021 року ухвала судового засідання; 08.02.2022 року ухвала судового засідання; 08.02.2022 року оголошення про виклик особи в судове засідання; 08.02.2022 року оголошення про виклик особи в судове засідання; 02.03.2022 року ухвала судового засідання; 28.03.2022 року оголошення про виклик особи в судове засідання; 28.03.2022 року оголошення про виклик особи в судове засідання.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

З`ясувавши дійсні обставини справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 17.05.2021 року, індексний номер витягу 256815788. Підставою для здійснення державної реєстрації стало свідоцтво про право на спадщину за заповітом, серія та номер 647, видане 17.05.2021 року приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Шаравара О.Р.

Згідно відомостей будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1 , та акту обстеження житлово - побутових умов від 12.08.2021 року, у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (син), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (племінник), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (племінник).

Актом обстеження житлово - побутових умов від 12.08.2021 року, складеним комісією Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області, при перевірці на місці житлово - побутових умов підтверджено, що громадяни ОСОБА_2 , 1992 р.н., та ОСОБА_3 , 1996 р.н. за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживають, за місцем реєстрації не з`являються.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, згідно постанови Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі №454/2025/15-ц, норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме порушене право та з яких підстав.

Відповідачі зареєстрували місце проживання у житловому будинку і набули право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужим майном в певному аспекті, яке не пов`язане з позбавленням власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

За таких обставин, право відповідачів на користування чужим майном (житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч.2 ст. 406 ЦК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

В силу вимог ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, власник має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відтак, право на проживання осіб у житловому приміщенні є похідним від волі власника житлового приміщення.

Законом визначено принцип непорушності права власності і в тому випадку коли таке не пов`язане з правомочністю, щодо володіння майном.

Так, Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право осіб користуватися житлом існує лише за наявності на це волі власника.

Зазначені висновки не суперечать нормам ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, враховуючи, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи.

Із зазначеного слідує, що ОСОБА_1 , як власник житлового будинку АДРЕСА_1 вправі усунути порушення свого права власності, яке пов`язане із позбавленням можливості володіння житловим будинком, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Даючи оцінку доводам позову про втрату права відповідачів на користування житловим будинком, суд виходить з наступного.

Зі змісту позовної заяви та доказів встановлено, що відповідачі за адресою реєстрації по АДРЕСА_1 не проживають.

Сторонами не представлено та судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачам чинилися перешкоди у проживанні у житлового будинку АДРЕСА_1 та докази того, що відповідачі беруть участь в утриманні житлового приміщення.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачі за зареєстрованим місцем свого проживання не проживають; те, що відповідачам перешкоди у проживанні за їх зареєстрованим місцем проживання не чинилися, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позивачем позивних вимог.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. ст. 319, 383, 386, 391, 406 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908,00 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору, а саме, по 454,00 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса