Справа № 458/168/18 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/3692/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Турківського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В :

14.02.2018 до Турківського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу.

Свої вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач обґрунтовує тим, що 20.04.2017 між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту №256/17-Т/Х/01 від 20.04.2017 - автомобіля марки "BMW" державний номерний знак НОМЕР_1 . 15.06.2017 на 114 км+400 м автомобільної дороги Київ - Чоп сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "BMW" державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки "Volvo" державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Ця ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм ОСОБА_2 . Відповідно до умов договору страхування ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" відшкодувало 211 741,99 грн. АТ "СГ"ТАС" (приватне) виплатило позивачу частину суми, а саме 100 000 грн. Невиплаченою залишилась сума 111 741,99 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача як завдану майнову шкоду, витрати на оплату послуг судового експерта в розмірі 5 720,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в корись Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" ( р/з НОМЕР_4 в АТ "ОТР Банк", МФО 300528) суму майнової шкоди в розмірі 111 741,99 грн. (сто одинадцять тисяч сімсот сорок одну гривню дев`яносто дев`ять копійок), судовий збір в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) та 5720 грн. (п`ять тисяч сімсот двадцять гривень) витрат за проведення експертизи.

Рішення суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_1 оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що судом неправильно визначено характер спірних правовідносин. Зазначає, що судом не було залучено до участі страхову компанію, в якої відповідач застрахував свою відповідальність, а також не встановлено причину виплати такою страховою компанією лише частини суми страхового відшкодування. Стверджує про відсутність доказів в підтвердження винуватості відповідача в ДТП.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Турківського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 14 квітня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 27 квітня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 , вина якого у вчиненні ДТП знайшла своє підтвердження, у відповідача виник обов`язок з виплати різниці між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодована його страховою компанією, в сумі 111 741,99 грн.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 20.04.2017 між ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №256/17-Т/Х/01 від 20.04.2017, згідно якого страховик взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "BMW" державний номерний знак НОМЕР_1 . Строк дії договору з 21.04.2017 по 20.04.2018 (а.с. 5).

15.06.2017 року о 19:16 год. на 114 км.+ 400 м а.д. Київ-Чоп мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "BMW" державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки «VOLVO FH 12/420», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причіпом SCHMITZ GOTHA, державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 01.12.2017 справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 по ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення без встановлення вини.

Як видно з наданого позивачем Висновку №022-05(Д)/18 від 31.05.2018 за результатами проведення комплексного експертного транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, складеного судовим експертом Півень В.В., за вихідними даними у даній дорожній обстановці, 15.06.2017 о 19 год. 16 хв. на 114 км+400 м автодороги Київ-Чоп під час попутнього руху відбулася контактна взаємодія автомобілів марки «BMW Х5» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «Volvo FH 12.420», державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_2 . На дослідження експерту надані копії матеріалів адміністративної та страхової справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення БР №192543, 15.06.2017 о 19:16 год. на 114 км.+ 400 м а.д. Київ-Чоп ОСОБА_2 керував автомобілем марки «VOLVO FH 12.420», державний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом SCHMITZ GOTHA, державний номерний знак НОМЕР_6 , і при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_7 , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. В результаті пригоди автомобіль марки «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_7 , отримав механічні пошкодження.

Згідно з висновками експертного дослідження (а.с.99) в обставинах даної пригоди в діях водія автомобіля марки «VOLVO FH 12.420», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.10.1, п.10.3 ПДР України, які перебувають в причинному зв`язку з виникненням пригоди, оскільки за наданими на дослідження матеріалами пригоди не було підстав технічного характеру, які завадили б водію ОСОБА_2 виконати вимоги п.10.1, п.10.3 ПДР України.

На підставі заяви власника автомобіля марки "BMW" державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу від 16.06.2017, Звіту №614 про визначення вартості відновлювального ремонту КТС від 27.06.2017, страхового акту №006.00609017-1 за договором страхування №256/17-Т/Х/01 від 20.04.2017, рахунку на оплату №466 від 26.06.2017, наданого ТОВ "Баварія Моторс", ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" було здійснено виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування на загальну суму 211 741,99 грн., що стверджується платіжним дорученням №892620 від 11.07.2017 (а.с. 15).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "Volvo" державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована АТ "СГ"ТАС" (приватне) (поліс №АЕ/8964564).

ПАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося із зворотньою вимогою до АТ "СГ"ТАС" (приватне), яким було виплачено 100 000 грн.

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 12.12.2017 на суму 111 741,99 грн., яка залишилася невиплаченою (а.с. 21).

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень ст. 22 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( далі Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законом Закон № 1961-IV передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з підстав, передбачених ст. 38 Закону.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи ту обставину, що винним у вчиненні ДТП, шкоду яку постраждалій особі відшкодував позивач, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму збитків в порядку регресу в розмірі 111741,99 грн.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивачем належними і допустимими доказами доведено вину відповідача у вчиненні ДТП, вартість відновлювального ремонту пошкодженого відповідачем автомобіля.

Відповідач в свою чергу не спростував згадані обставини, а саме, що ДТП трапилося не з його вини, що позивачем безпідставно виплачено постраждалій особі 211741,99 грн., що ліміт відповідальності страховина за шкоду заподіяну майну відповідачем є значно більшим від тої суми, яку АТ «СГ «ТАС» виплатила позивачу.

Оскільки позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_2 , вина якого у вчиненні ДТП знайшла своє підтвердження, у відповідача виник обов`язок з виплати різниці між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодована його страховою компанією, в сумі 111 741,99 грн., а також понесені позивачем витрати за проведення експертизи.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Турківського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Турківського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник