Справа №551/2206/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" грудня 2022 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сиволапа Д.С.,

секретаря Кундіренко О.О.,

розглянувши заочно, за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок нападу по позивача собаки, що належить відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10 травня 2022 року на вулиці на неї напала собака породи німецька вівчарка, яку утримує ОСОБА_2 , та поваливши її на землю, покусала за плече, чим нанесла рвані рани.

Для купівлі медикаментів та на транспортні послуги позивач витратила 973 та 870 грн відповідно. Загальна сума матеріальної шкоди становить 1843 грн.

Крім того, з огляду на характер перенесених нею страждань, завдану нападом собаки відповідача моральну шкоду вона оцінила в 5000 грн.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

Позивач та її представник до суду не з`явились. Представником позивача суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. Заперечень проти заочного розгляду справи сторона позивача не висловлювала.

Копію позовної заяви, судову повістку та ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримала 21.11.2022, що підтверджується поштовим повідомленням.

Будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву від неї не надходило.

В зв`язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши та оцінивши наявні письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно листа Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від 31.05.2022 № К-14оз 10.05.2022 до Охтирського РВП від мешканця АДРЕСА_1 ОСОБА_3 надійшло звернення про те, що собака сусідки ОСОБА_2 покусала матір заявника ОСОБА_1 . Відносно гр. ОСОБА_2 складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 154 КУпАП (а.с.7).

Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2022 року № 551/494/22, яка 30.08.2022 набрала законної сили, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 (порушення правил утримання собак і котів) КУпАП. Провадження у справі закрито в зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.

З мотивувальної частини даної постанови встановлено, що ОСОБА_2 о 11-30 год. 10 травня 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 не забезпечила безпечного утримання собаки, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала укус за руку, що заподіяло шкоду її здоров`ю (а.с.9).

Таким чином вина ОСОБА_2 у порушенні правил утримання собак, що призвело до нападу собаки на ОСОБА_4 та спричинення їй укусу за руку є доведеною та доказуванню у даній справі не підлягає.

Згідно листа-відповіді КНП Охтирської міської ради «Охтирська ЦРЛ» від 31.05.2022 № 718/4-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 звернулась 11.05.2022 до лікаря хірурга поліклініки з приводу укусу собаки.

10.05.2022 хвора звернулась за медичною допомогою у відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ», де їй була надана перша медична допомога.

Зі слів ОСОБА_1 її покусала собака (німецька вівчарка), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власниця собаки ОСОБА_2 . Собака вискочила з двору і накинулась на жінку.

При огляді виявлені множинні садна в ділянці заднього поверхні лівого плеча та лівої лопатки розміром 2,0 х 0,05 см до 10,0 х 0,5 см, а також гематоми в цих місцях.

Хвора отримала щеплення від правцю 11.05.2022., виконувались перев`язки та нагляд за хворою. На амбулаторному лікуванні перебувала у лікаря хірурга до 18.05.2022 з позитивним перебігом даної травми (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З матеріалі спри вбачається, що на позивача напала собака породи «німецька вівчарка», яка не віднесена до Переліку небезпечних порід собак, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року 1164.

Разом з тим, рядом відомчих документів в сфері кінології порода «німецька вівчарка» віднесена до службових (пошукових) собак (наказ УДО № 1036 від 30.12.2021), а отже діяльність по її утриманню є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК).

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевказані норми, суд вважає, що позивач має право на стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка завдана їй в наслідок нападу на неї належної відповідачу собаки службової породи із завданням тілесного ушкодження у вигляді укусів.

Разом з тим, згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У своїй постанові від 03 грудня 2014 року №6-183цс14 Верховний Суд України вказав, що обов`язок доказування факту завдання шкоди та її розміру покладається на позивача.

Позивачем не надано суду жодних доказів (медичних документів, чеків, квитанцій, показань свідків) на підтвердження розміру понесених нею витрат на придбання медикаментів в сумі 973 грн. та транспортних витрат на таксі для проїзду до лікарні і у зворотному напрямку в сумі 870 грн., як вказано нею у позовній заяві, зокрема необхідності та кількості таких поїздок, інформації про час їх виконання та маршрути, вартість кожної поїздки тощо.

Таким чином, доводи позивача про те, що їй завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1843 грн. не підтверджуються жодними належними, достатніми та допустимими доказами, а отже позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені через їх недоведеність.

Однак, з доводів позивача вбачається, що вона пережила сильні фізичні, душевні та психологічні страждання під час нападу на неї собаки великого розміру у вигляді стресу обумовленого даною подією, ненадання їй допомоги власниками собаки так і після цього, що були обумовлені отриманими нею тілесними ушкодженнями та супроводжуючими їх болісними відчуттями, необхідністю проходження амбулаторного лікування, неодноразового відвідування лікувальних закладів, остраху за подальший стан свого здоров`я з огляду на вік позивача (72 роки). Крім того позивач вказує на те, що після зазначеного випадку панічно боїться собак. Зважаючи на те, що відповідач продовжує вигул собаки без намордника, позивача боїться виходити з дому.

Суд вважає, що з огляду на характер та ступінь фізичних, моральних та психологічних страждань позивач вірно оцінила завдану їй моральну шкоду в 5000 грн. За таких обставин позовні в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

Документально підтвердженні судові витрати у справі становлять 6642,40 грн. з яких 992,40 грн. сума сплаченого позивачем судового збору, 5650 грн. витрати позивача на правничу допомогу, які підтверджуються ордером адвоката, звітом про виконані адвокатом роботи та час витрачений на їх реалізацію та квитанцією від 12.20.2022 про оплату виконаних адвокатом робіт на суму 5650 грн. (а.с.10-12).

На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами, а розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору. Орієнтовний розрахунок судових витрат наведений позивачем в позовній заяві. Заперечень щодо необґрунтованості судових витрат від відповідача не надходило.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що первісні позовні вимоги задоволені судом на 73 відсотки (5000 х 100 / 6843), з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати в розмірі 4848,95 грн., що становить 73% від загальної суми документально підтверджених судових витрат (73 х 6642,40 / 100).

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 12, 19, 81-82, 264-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди - задовольнити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди та 4848 (чотири тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 95 коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат, а всього стягнути 9848 (дев`ять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 95 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути переглянуто Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено відповідачем до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня його проголошення.

Головуючий - суддя Д.С. Сиволап