Провадження № 6/742/56/22
Єдиний унікальний № 742/1144/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Циганко М.О., за участі секретаря судових засідань Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Прилуки заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон, заінтересовані особи заступник начальника Прилуцького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ярущенко М.І., ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

03.11.2022 до Прилуцького міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон, встановленого ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 14.05.2020 року.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 14.05.2020 було задоволено подання заступника начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. Проте обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон взагалі позбавляє його будь-якої можливості поїхати в іншу країну та відповідно спробувати заробити певні грошові кошти для погашення наявного боргу, оскільки працевлаштуватися в Україні через економічну нестабільність складно і він бажає працевлаштуватися за її межами. У виконавчому провадженні відсутні докази про намір заявника ухилятись від виконання судових рішень, а оскільки він добровільно здійснював погашення заборгованості, що було обумовлено наявністю у нього фінансової можливості та усвідомленням необхідності виконання судового рішення, і він має намір робити це в подальшому, тобто є не доведеним, що застосовані до боржника обмеження тривалий час - з 14.05.2020 року переслідують мету гарантування стягнення боргів. Скаржник зазначає, що ухвалами суду від 10.06.2021 року, від 06.09.2021 року та 15.06.2022 року в задоволенні його заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України було відмовлено, проте, повторно звернувшись, на думку заявника, спірна ухвала була винесена на підставі неповного з`ясування та недоведеності всіх обставин, що мають істотне значення для справи, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання заявник не з"явився, проте в своїй заяві просить суд розглядати справу за його відсутності.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечував щодо поданої заяви, посилаючись на те, що можливість боржника в будь-який момент виїхати за межі України може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення та надав суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 та інші дані.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду даної справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

За правилом пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що установлене Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право вільно залишати територію України може бути обмежене відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 22.05.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 11 листопада 2017 року грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 22 травня 2018 року становить 78443 грн. 89 коп., 779 грн. 40 коп. судового збору та 7600 грн. витрат на правову допомогу.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26.12.2018 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено. Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду від 22.05.2018 року- залишено без змін.

21 серпня 2018 року Прилуцьким міськрайонним судом у цивільному провадженні №2/742/586/18 (єдиний унікальний №742/1144/18) видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 11 листопада 2017 року грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 22 травня 2018 року становить 78443 грн. 89 коп., 779 грн. 40 коп. судового збору та 7600 грн. витрат на правову допомогу.

31 серпня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом №57086639.

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 направлено виклик до державного виконавця щодо виконання рішення суду.

Про направлення виклику та постанови про відкриття виконавчого провадження свідчить квитанція ПАТ «Укрпошта» від 04.09.2018 року.

Згідно довідки Міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30 листопада 2018 року, ОСОБА_1 згідно книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди станом на 01 січня 2013 року право власності або користування на земельні ділянки на території м.Прилуки та Прилуцького району не зареєстровано.

Крім того, судом встановлено, що на виконанні у Прилуцькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №57121143 по виконанню судового наказу №927/351/18 від 21 серпня 2018 року, виданого Господарським судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Альтернативні конструкції» 312154 грн. збитків, судового збору 4682 грн. 31 коп. та 10000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 326836 грн. 31 коп.

При виконанні було арештовано та передано на реалізацію нерухоме майно-1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 159,6 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно повідомлення ДП «Сетам» майно, передане на реалізацію, не реалізоване у зв`язку з відсутністю купівельного попиту. Прилюдні торги не відбулися. Вказане майно знято з продажу.

Відповідно до акту передачі майна стягувачу від 10.04.2020 року в рахунок боргу ТОВ «Альтернативні конструкції» отримало 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 159,6 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до довідки Прилуцького міського відділу Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області ДМС України вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно обліків Прилуцького МВ УДМС України в Чернігівській області документувався паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий органом 7426 від 19 лютого 2016 року терміном дії до 19 лютого 2026 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 14 травня 2020 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобов`язань за виконавчим провадженням №57086639 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 11 листопада 2017 року грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України, станом на 22 травня 2018 року становить 78443 грн. 89 коп., 779 грн. 40 коп. судового збору та 7600 грн. витрат на правову допомогу за виконавчим листом, виданим Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 21 серпня 2018 року у цивільному провадженні №2/742/586/18 (єдиний унікальний №742/1144/18).

Відповідно до копії закордонного паспорту належного ОСОБА_1 , останній починаючи з 2018 року по 2021 рік регулярно перетинав кордон України та має візу республіка Польща, яка є дійсною до 14.06.2021 року.

Згідно квитанції № від 31.05.2021 року ОСОБА_1 сплатив 3000 гривень боргу в рамках виконавчого провадження №65615412.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення з нього коштів, а твердження про не виконання державним виконавцем всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, суд вважає безпідставними, оскільки матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що державним виконавцем вживалися всі можливі дії щодо виконання рішення суду, з урахуванням того, що ОСОБА_1 , відповідно до копії закордонного паспорту, з 2018 року по 2021 рік майже постійно перебував за кордоном.

Крім того, слід зазначити, ухвалами Прилуцького міськрайонного суду від 10 червня 2021 року, 06 вересня 2021 року та 15 червня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон відмовлено, які постановами Чернігівського апеляційного суду залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.8 ст..441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Чергове звернення до суду з аналогічними вимогами, суд розцінює, як зловживання процесуальним правом та намагання отримати бажане рішення суду, і на переконання суду не свідчить про наявність нових обставин та бажання останнього добровільно виконувати рішення суд.

Таким чином суд вважає, що матеріалами справи доведено, що зобов`язання, яке покладено на боржника ОСОБА_1 судовим рішенням не було виконано боржником.

Натомість, регулярні перетини кордону ОСОБА_1 та працевлаштування в Республіці Польща, свідчать про наявність у останнього фінансової спроможності на здійснення виплати боргу та ухилення від його сплати.

Можливість боржника в будь-який момент виїхати за межі України може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення (зокрема виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржника), відтак встановлений судом такий захід, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим провадженням виконавчим листом № 742/586/18 від 22.05.2018 року є виправданим та пропорційним та забезпечить реальне виконання рішення суду, що призведе до поновлення прав стягувача.

Крім того,заявником не надано жодних документальних доказів на підтвердження неможливості працевлаштуватись на території України без виїзду за її межі.

Також були висловлені додаткові аргументи боржника щодо неможливості обмеження свободи пересування боржника у військовий час, які суд вважає безпідставними з наступних міркувань.

Із 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією рф відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану. На період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам віськовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу.

Боржник ОСОБА_1 , 1966 року народження, не надав доказів, що він не підлягає призову на військову службу, а відтак обмеження щодо виїзду за межі України на період дії воєнного стану стосуються боржника. Боржник ОСОБА_1 має змогу безперешкодно обирати місце свого проживання в будь-яких адміністративно-територіальних одиницях в межах України з урахуванням його розуміння безпечності проживання і відсутності небезпеки для життя і здоров`я.

Стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачає, що разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналіз вище зазначених норм права свідчить про те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, як захід для виконання рішення суду підлягає скасування в разі закінчення виконавчого провадження, а також повернення виконавчого листа до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон, заінтересовані особи заступник начальника Прилуцького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Ярущенко М.І., ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО