Справа № 450/2216/22 Провадження № 2/450/1397/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 48532 грн. 70 коп.

Мотивував вимоги тим, що відповідач приєдналася до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу. 07 лютого 2019 року лічильник відповідача демонтовано і направлено на повірку, під час якої виявлено порушення вимог Кодексу ГРС, а саме пошкодження заводської пломби з правої сторони, у зв`язку з чим складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу № 0004125 від 12 лютого 2019 року. За результатами проведення експертизи виявлено втручання в роботу ЗВТ, а саме порушення цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ (заводська пломба частково пошкоджена з правої сторони), пошкодження цілісності лічильникового механізму та корпусу ЗВТ (пошкоджено скло лічильникового механізму з правої сторони біля кріплення пломби). У зв`язку з наведеними обставинами складено акт про порушення № 005589 від 21 лютого 2019 року. З огляду на вказане, відповідач зобов`язана оплатити вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 10 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлялася про судовий розгляд як шляхом направлення поштової кореспонденції, так і шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду.

У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Актом № 4202 від 07 лютого 2019 року про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку стверджується, що такий складений споживачем Думанською, яка проживає в с. Семенівка, та представником суб`єкта господарювання Пустомитівського відділу Онишко А.С. Згідно вказаного акту демонтовано засіб вимірювальної техніки марки «Октава» зав. № року виготовлення, з пломбою № 74641822.

З протоколу щодо направлення ЗВТ та-або пломби на експертизу № 0004125 від 12 лютого 2019 року вбачається, що лічильник газу марки «Октава-6» споживача Думанської, який встановлено в с. Семенівка, направлено на експертизу в Сервісний центр ПАТ «Львівгаз».

Актом № 193 експертизи ЗВТ та/або пломби від 21 лютого 2019 року встановлено, що ЗВТ типу «Октава G-6» зав. № року виготовлення споживача ОСОБА_1 , яка споживає газ за адресою Пустомитівський р-н, с. Семенівка, містить невідповідність цілісності заводського та повірочного тавра, а саме заводська пломба частково пошкоджена з правої сторони. Крім того, скло лічильникового механізму пошкоджено з правої сторони біля кріплення пломби. У зв`язку з чим комісія дійшла до висновку про виявлення втручання в роботу ЗВТ.

21 лютого 2019 року складено акту про порушення № 005589, згідно якого встановлено порушення Кодексу ГРС споживачем ОСОБА_1 за адресою Пустомитівський р-н, с. Семенівка, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ марки «Октава G-6» № року виготовлення (часткове пошкодження заводської пломби та скла лічильника з правої сторони).

Протоколом № 14/03-Н від 21 березня 2019 року задоволено акт про порушення № 005589 від 21 лютого 2019 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

З акту розрахунку № 13 необлікованого (донараховного) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 03 квітня 2019 року вбачається, що споживачу ОСОБА_1 донараховано 4303,12 куб. м природного газу за адресою с. Семенівка, що становить 48532 грн. 70 коп.

За ч. 3 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг може бути індивідуальний або колективний споживач. За п. 6 вказаної норми індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

За ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Верховний Суд України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив, що оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг як власника житла ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг.

Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ при розгляді справи № 212/4917/15-ц.

Водночас, з вказаних вище документів неможливо встановити, споживачем природного газу за якою адресою є відповідач. Так, у згаданих документах некоректно вказана адреса споживача, а саме відсутні дані про вулицю, номер будинку та номер квартири споживача.

Тобто, конкретну адресу об`єкта нерухомого майна, який належить ОСОБА_1 , за якою виявлено порушення, з вказаних документів встановити неможливо.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач є власником відповідного об`єкта нерухомого майна або на інших підставах є споживачем природного газу за відповідною адресою суду не надано.

Позивач, визначаючи адресу відповідача у позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Водночас, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 зареєстрована, проживає за вищевказаною адресою, а також доказів на підтвердження того, що вказаний об`єкт нерухомості перебуває у її власності, у зв`язку з чим суд не має можливості встановити факт того, що вона дійсно є споживачем природного газу за вказаною адресою.

Варто зауважити, що неоднакове написання у згаданих документах прізвища споживача як « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » ставить під сумнів особу, щодо якої позивач заявляє позовні вимоги.

Крім того, як вбачається з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 листопада 2017 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , що також суперечить відомостям про адресу виявлення порушення, яка вказана в документах, на підставі яких позивач мотивує свої вимоги.

Слід також зазначити, що наданий позивачем акт розрахунку № 13 необлікованого (донараховного) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 03 квітня 2019 року, згідно якого відповідачу донараховано 4303,12 куб. м природного газу, вартість якого становить 48532 грн. 70 коп., є необґрунтований та невмотивований, у такому відсутні конкретні розрахунки, за допомогою яких встановлено обсяг необлікованого газу та його вартість.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу», визначені права та обов`язки споживача, зокрема встановлено, що споживач газу зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу, у разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.

Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП № 2494 від 30 вересня 2015 року (далі - Кодекс ГРС).

Згідно із пунктом 4 глави 2 розділу I Кодексу ГРС оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання своїх функцій та обов`язків, передбачених законодавством.

Відповідно до п.1 глави 2 розділу ІХ вищевказаного Кодексу до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу, у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Так, актом експертизи лічильника газу встановлено часткове пошкодження заводської пломби з правої сторони, а також скла лічильникового механізму з правої сторони біля кріплення пломби.

Однак, даним актом не встановлено факту впливу даних обставин на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу (газ не обліковується або обліковується некоректно).

Суду не надано також інших доказів, які свідчать про наслідки пошкодження цілісності пломби та скла лічильника з правої сторони, зокрема те, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) та не надано доказів причинно-наслідковий зв`язок між впливом на лічильник газу та викривленням даних обліку природного газу.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13 81, 82, 89, 141, 259, 262, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 13, 40, 59 Закону України «Про ринок природного газу», суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.