Ухвала

Іменем України

06.12.2022 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Тесленко Т. В.,

з участю секретаря судового засідання Климченко А. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвокатки Бердніченко О. П.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву адвокатки Бердніченко Оксани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , представник позивачки адвокатка Бердніченко Оксана Павлівна, до ОСОБА_2 , третя особа - Білицька селищна рада, про визнання недійсним заповіту,

Встановив:

05 грудня 2022 року до суду надійшла заява адвокатки Бердніченко Оксани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокатка Бердніченко Оксана Павлівна, до ОСОБА_2 , третя особа - Білицька селищна рада, про визнання недійсним заповіту.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла рідна баба заявниці ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після померлої ОСОБА_3 . Як стало відомо внучці, її баба склала заповіт на ім`я ОСОБА_2 , який не є їх родичем. На думку ОСОБА_1 , в останні місяці свого життя її баба поводилася неадекватно та вживала транквілізатори, а тому могла потрапити під вплив інших осіб. Заявниця вважає, що складання заповіту на сторонню особу не могло бути волевиявленням її баби. ОСОБА_2 відмовляється надати ОСОБА_1 свідоцтво про смерть баби та перешкоджає в доступі до будинку, де проживала спадкодавець. Зі слів односельців ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_2 вивозить спадкове майно з будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Тому зверталася до Білицької селищної ради з проханням створити комісію для опису майна, що є у вказаному будинку, але їй було відмовлено.

За таких обставин заявниця вважає порушеними свої спадкові права та подала до Кобеляцького районного суду позов до ОСОБА_2 , третя особа - Білицька селищна рада, про визнання недійсним заповіту.

В забезпечення цього позову адвокатка Бердніченко О. П. прохала накласти заборону на відчуження об`єктів рухомого майна, що перераховані на окремому описі та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник заявника та заявниця підтримали заявлені вимоги, прохали задовольнити; відповідач ОСОБА_2 - спадклємець за заповітом, який прийняв спадщину, заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову, пояснив що з будинку спадкодавця він ніякого майна не виносив, все що залишилося після смерті ОСОБА_3 зберігається в будинку, він не заперечував би проти того, щоб уповноважені особи провели опис та оцінку наявного в будинку рухомого майна.

Суд, заслухавши сторони, розглянувши та дослідивши матеріали заяви, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії з майном.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками цього судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адвокаткою Бердніченко О. П. не надано суду доказів, які б свідчили про те, що відповідачем ОСОБА_2 вчиняються дії щодо вивезення майна померлої ОСОБА_3 з її будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві про забезпечення позову адвокатка Бердніченко О. П. не зазначила відомостей та не додала доказів про конкретне рухоме майно, на яке просить накласти заборону на відчуження. Список, що доданий до заяви суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки не зазначено коли, ким та в якому місці він складався, та чи бачили особи, що складали список майна, вказане в ньому рухоме майно.

Суд позбавлений можливості накласти заборону на відчуження майна без зазначення його індивідуальних ознак.

Відповідно до пунктів 4-5 частини першої статті 117 ЦПК України, в заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

На підставі викладеного вище, вважаю, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою і на теперішній час відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову потрібно відмовити.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суд,-

Постановив:

У задоволенні заяви адвокатки Бердніченко Оксани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

06.12.2022 складено повне судове рішення.

Суддя