Провадження № 2/127/3509/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Махніцького Г. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Кредитні ініціативи», державного реєстратора КП «Гарант+» Васюри П. В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19 березня 2019 року та припинення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивував тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 2008 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживають ОСОБА_2 , його дружина та четверо дітей, а також бабуся ОСОБА_3 04 квітня 2008 року між позивачем та ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Кредитні інціативи») в забезпечення виконанння зобов`язань за кредитним договором від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 укладений договір іпотеки № 0101/0408/71-056-Z-01, відповідно до умов якого квартира АДРЕСА_2 передана в іпотеку. В грудні 2019 року позивач дізнався про те, що право власності на вищезазначену квартиру перереєстровано за іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Гарант +» Васюри П. В. від 19 березня 2019 року № 46017627. Зазначене рішення позивач вважає незаконним, адже прийняте під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року, а квартира є його єдиним житлом. Крім того, зазначає, що відповідачем порушено положення ст. 35 Закону України «Про іпотеку», адже позивачем не отримувалась письмова вимога про сплату боргу із зазначенням суми боргу та з наміром іпотекодержателя звернути стягнення на квартиру, а наявне в матеріалах реєстраційної справи поштове повідомлення від 18 грудня 2018 року про направлення йому вимоги не свідчить про належне направлення останньої, адже здійснено на адресу за якою позивач не проживав та кореспонденції не отримував. Позивач також вказує й про порушення ТОВ «Кредитні ініціативи» положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в частині неповідомлення його про ціну за якою іпотечне майно переходить у власність іпотекодержателя. Одночасно зазначає, що при здійсненні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем, останнім, державному реєстратору не було надано документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень. Також звертає увагу на те, що квартира АДРЕСА_3 придбана лише частково за кредитні кошти, адже ОСОБА_2 отримано кредит на суму 66400,00 доларів США, натомість житло придбано за 73800,00 доларів США, а тому позивач не може бути виселений із вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Позивач також вказує, що чинне законодавство забороняє вчинення правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким мають діти, без попередньої згоди органів опіки та піклування, в спірній квартирі проживають діти, а реєстрація права власності за ТОВ «Кредитні ініціативи» проведена без згоди цього органу. За наведених обставин просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Гарант+» Васюри П. В. від 19 березня 2019 року №46017627 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 та припинити право власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на зазначену квартиру (а. с. 1-15, т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року частково задоволена заява про забезпечення позову та заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією прав щодо квартири АДРЕСА_2 , належну на праві власності ТОВ «Кредитні ініціативи» (а. с. 73-74, т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 серпня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження, до участі в справі залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 та Служба у справах дітей Вінницької міської ради (а. с. 77, т.1).

ТОВ «Кредитні ініціативи» надало відзив на позовну заяву. Заперечуючи щодо задоволення позову, відповідач зазначив, що він набув право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 04 квітня 2008 року, укладеними між позивачем та ПАТ «Сведбанк». Станом на 17 грудня 2018 року в ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 421 485,95 доларів США. З посиланням на положення Закону України «Про іпотеку» та умови договору іпотеки, відповідач вважає наявним право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Одночасно вказує про виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», адже 21 грудня 2018 року позивачу на адресу розміщення предмета іпотеки та за адресою: АДРЕСА_4 , направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення з описом вкладень письмова вимога про виконанння зобов`язань за кредитним договором, а також застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки. 02 січня 2019 року відправлення вручене за адресою: АДРЕСА_4 . Крім того, вказує про проведення оцінки предмета іпотеки, як-то передбачено ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до висновку від 29 січня 2019 року вартість предмета іпотеки становить 970986,00 грн. Твердження позивача про необхідність узгоджувати зазначену вартість з іпотекодавцем вважає безпідставним. Відповідач звертає увагу на те, що в контексті положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» майно не може бути відчужене без згоди власника, натомість відповідно до аб. 3 пп.12.3.1 договору іпотеки від 04 квітня 2008 року іпотекодавцем надана така згода, а тому право право іпотекодержателя є безумовним. Крім того вказує, що позивач мав інше постійне зареєстроване місце проживання в с. Тютьки. Відповідач вважає, що ОСОБА_2 не використовує предмет іпотеки як постійне житло, адже рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року у цивільній справі №127/8181/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Також зазначає про те, що дії державного реєстратора не суперечать нормам законодавства, а застосована відповідачем процедура позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки не передбачає заборону вчиняти таки дії за наявності зареєстованих малолітніх дітей. Одночасно повідомив про перебування в суді цивільної справи (справа №127/127/20) за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 про зняття з реєстраційного обліку та визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. За наведених обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а. с. 107-111, т.1).

Відповідач державний реєстратор Васюра П. В. своїм правом, передбаченим положеннями ст. 178 ЦПК України, на подання відзиву не скористався.

Треті особи своїм правом на подання пояснень не скористались.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2021 року (без винесенння окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) витребувана копія реєстраційної справи щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні (а. с. 199, т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2022 року суд витребував інформацію щодо нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 (а. с. 18, т.2 ).

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Стягайло О. П. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - адвокат Махніцький Г.Ю. позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, скасувати заходи забезпечення позову та заперечував щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідач державний реєстратор Васюра П. В. та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавстом.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що 04 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №0101/0408/71-056 (кредит фізичній особі на купівлю та під заставу нерухомості), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати грошові кошти у розмірі 66400,00 доларів США на строк з 04 квітня 2008 року по 03 квітня 2038 року включно, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит із сплатою процентів в розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування. Кредит надається лише, зокрема після укладання іпотечного договору. Кредитні кошти призначені для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу між позичальником та продавцями з метою придбання квартири АДРЕСА_2 . Розділ договору щодо місця реєстрації ОСОБА_2 містить адресу: АДРЕСА_4 (а. с. 25-28, т.1).

04 квітня 2008 року між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О. О., зареєстрований реєстрі за №1703, відповідно до якого ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 65,8 м. кв. Продаж вчинено за 378750,00 грн (а. с. 19-20, т.1).

Право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване 04 квітня 2008 року Вінницьким ООБТІ в реєстровій книзі №370 за реєстровим №1361/33907 (реєстраційне посвідчення від 04 квітня 2008 року, а. с. 22, т.1).

04 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладений іпотечний договір № 0101/0408/71-056-Z-01, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1722.

Відповідно до умов договору іпотекодавець передає іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 належну на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . За згодою сторін предмет іпотеки оцінюється в 372690,00 грн (еквівалент за курсом НБУ 73800,00 доларів США) (а. с. 29-32, т.1).

Відповідно до п. 11 іпотечного договору іпотекодержатедь набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день визначений основним зобов`язанням позичальник не поверне суму кредиту та/або проценти, та/або пеню або іншу заборгованість в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання (як основного боргу, так і процентів за ним).

Відповідно до п. 12.3 іпотечного договору за вибором іпотекодержателя застосовується спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в пп. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

Відповідно до п. 12.3.1 іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Розділ договору щодо місця реєстрації ОСОБА_2 містить адресу: АДРЕСА_4 .

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладений договір відступлення прав вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зайцем І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 6970, відповідно до умов якого сторони домовились, що разом із відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами згідно додатку №1 до цього договору (а. с. 191, т.1).

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладений договір про передачу прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 2187, відповідно до умов якого сторони домовились, що разом із відступленням прав вимоги заборгованостей за кредитними договорами, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами згідно додатку №1 до цього договору (а. с. 182-183, т.1).

Зміна іпотекодержателя на ТОВ «Кредитні ініціативи» по іпотечному договору від 04 квітня 2008 року за реєстраційним номером 1722, іпотекодавцем по якому щодо квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , внесена до Державного реєстру іпотек ( інформаційна довідка від 13 грудня 2019 року №192886421, а. с. 36-37, т.1).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( копії свідоцтв про народження від 09 липня 2007 року сер. НОМЕР_1 , від 17 серпня 2009 року сер. НОМЕР_2 , від 02 червня 2011 року сер. НОМЕР_3 , від 24 січня 2018 року сер. НОМЕР_4 (а. с. 45-48), які, а також ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (довідка МКП «Замостя» від 11 жовтня 2019 року, а.с.44, т.1).

Відповідно до довідки Департаменту праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради від 09 червня 2018 року №730 ОСОБА_4 включена до обліку громадян, які мають право на пільги як багатодітна сім`я (а. с. 50, т.1).

Відповідно до довідки Вінницького міського центру соціальних служб від 21 січня 2019 року №01-07/68 сім`я ОСОБА_4 з 04 вересня 2018 року перебуває на обліку, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах (а. с. 49, т.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 17 грудня 2018 року за кредитним договором від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 розмір заборгованості становить 421485,92 долари США (а. с. 132, т.1).

18 грудня 2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_2 на адреси: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 , направило повідомлення №8900 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання спору з вимогою про сплату боргу за кредитним договором розмір якого станом на 17 грудня 2018 року становить 421485,92 долари США (за курсом НБУ 11732955,39 грн). Одночасно повідомило, що в разі невиконання вимоги протягом 30 днів, ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (а. с.125, т.1).

Вищезазначені повідомлення направлені з м. Чернігів 21 грудня 2018 року (а. с. 129-130, т.1).

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором №727, рекомендований лист від ТОВ «Кредитні ініціативи» направлений 21 грудня 2018 року вручений 02 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується підписом в розділі «розписка в одержанні» (а. с. 131, т.1).

ТОВ «Кредитні ініціативи» замовило оцінку квартири АДРЕСА_2 та відповідно до висновку про вартість майна від 29 січня 2019 року, виготовленого ТОВ «Незалежна експертна компанія», її вартість станом на 29 січня 2019 року становить 970986,00 грн (а. с. 124, т.1).

14 березня 2019 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» Чернявський О. М. звернувся до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкту нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 (а. с. 52-53, т.1).

До заяви від 14 березня 2019 року додано: копію іпотечного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056-Z-01 (а. с. 177-178, т.1), копію нотаріальної довіреності від 30 жовтня 2018 року (а. с. 179, т.1), копію персональних даних представника (а. с. 180-181, т.1), копію договору про передачу прав за іпотечним догвором від 28 листопада 2012 року (а. с. 182, т.1), копію кредитного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 (а. с. 184-187,т.1), копію додатку №1 до кредитного договору графік погашення кредиту та сплати відсотків (а. с. 188-190, т.1), копію договору про відступлення прав за іпотечним догвором від 28 листопада 2012 року (а. с. 191, т.1), копію повідомлень від 18 грудня 2018 року №8900 (а. с. 192-193, т.1) та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором №727 (а. с. 194, т.1).

19 березня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Гарант+» Васюрою П. В. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №46017627, відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Кредитні ініціативи» (а. с. 54, т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13 грудня 2019 року №192886421 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване 14 березня 2019 року державним реєстратором Васюрою П. В. за ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі: договору про передачу прав за іпотечним догвором №2189 від 28 листопада 2012 року, договору про відступлення прав за іпотечним договором №6970 від 28 листопада 2012 року, кредитного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056, повідомлення №8900 від 18 грудня 2018 року, довіреності №15638 від 30 жовтня 2018 року та іпотечного договору №1722 від 04 квітня 2008 року (а. с. 33-37, т.1).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 квітня 2019 року в справі №127/8181/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Рішення набрало законної сили 23 травня 2019 року (а.с. 155, т.1).

Позивач, звертаючись до суду, однією з підстав для задоволення позовних вимог зазначає порушення відповідачем норм ст.35 Закону України «По іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Із змісту зазначеної норми слідує, що перед початком процедури передачі іпотекодержателю прав на предмет іпотеки, передбаченої положеннями ст. 37 Закону України «Про іпотеку», на іпотекодержателя покладено обов`язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення.

Відповідно до Розділу 10 кредитного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 місце реєстрації ОСОБА_2 визначено адресу: АДРЕСА_4 . Аналогічне місце реєстрації іпотекодавця містить й іпотечний договір від 04 квітня 2008 року № 0101/0408/71-056-Z-01.

На вказану адресу й направлена відповідна вимога. Як свідчать матеріали справи, зокрема копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором №727, рекомендований лист від ТОВ «Кредитні ініціативи», направлений 21 грудня 2018 року, вручено «Патлатюк» 02 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується підписом в розділі «розписка в одержанні».

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 10.6 кредитного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056 сторони домовились, що будь-які повідомлення, що направляються сторонам, повинні бути вчинені в письмовй формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату посильним, цінним листом, телексом чи телефаксом за адресою, вказаною в розділі 10 цього договору, або адресою повідомленою позичальником відповідно до п.п 6.1.2 п. 6.1 цього договору.

За наведеного твердження позивача про порушення відповідачем ст. 35 Закону України «Про іпотеку» суд вважає необґрунтованим.

Разом з тим, слід звернути увагу, що судом не встановлено належність ОСОБА_2 нерухомості, розмішеної за цієї адресою. Так, за матеріалами інвентаризаційної справи нерухомість за адресою: АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_10 (копія свідоцтва про право оосбитсої вланості на будинковолодіння від 11 травня 1992 року, а. с. 73-74, т.2).

Позивач також зазначає, що підставою для задоволення позовних вимог є непроведення відповідачем ТОВ «Кредитні ініцативи» оцінки іпотечного майна та неповідомлення іпотекодавця щодо ціни набуття права власності на предмет іпотеки.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

З наведених норм слідує, що в іпотекодержателя на момент виникнення спірних правовідносин відсутній обов`язок надавати державному реєстратору оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, так само як і іпотекодавцеві. Натомість в силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зазначена оцінка предмета іпотеки повинна бути проведена на момент набуття іпотекодержателем права власності на нерухоме майно.

Наразі така оцінка відповідачем проведена та відповідно до висновку про вартість майна від 29 січня 2019 року, виготовленого ТОВ «Незалежна експертна компанія», вартість квартири АДРЕСА_2 станом на 29 січня 2019 року становить 970986,00 грн (а. с. 124, т.1).

Щодо посилання позивача на висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року (справа № 306/2053/16-ц) щодо оцінки майна як істотної обставини, то слід звернути увагу, що він здійснений за інших обставин справи, зокрема за наявності умов договору іпотеки про направлення вимоги про передачу предмета іпотеки іпотекодавцю та передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, встановлених обставин відсутності доказів про отримання письмової вимоги від іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору та не проведення оцінки майна предмета іпотеки. Наразі, в данній справі умови договору іпотеки інші, відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» вимога направлена у спосіб визначений Законом України «Про іпотеку» та проведена оцінка іпотечного майна.

Також слід зазначити, що ст. 35 Закону України «Про іпотеку» визначено зміст письмової вимоги про усунення порушень, що надсилається іпотекодавцеві, яка в свою чергу не містить обов`язку іпотекодержателя зазначати розмір оцінки предмета іпотеки.

Враховуючи, наявність оцінки предмета іпотеки, яка здійснена суб`єктом оціночної діяльності на момент набуття права власності, в суду відсутні підстави стверджувати про недотримання відповідачем положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Позивач, заявляючи вимогу про скасування рішення про реєстрацію права власності на квартиру, визначив як відповідача державного реєстратора та вказував про порушення законодавства при проведенні державної реєстрації прав власності на спірну квартиру щодо надання всіх документів, визначених п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема документу що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя.

Однак, суд звертає увагу, що зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені обставини справи підтверджують, що спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу порушення права власності позивача на квартиру ТОВ «Кредитні ініціативи».

Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом при розгляді справ з подібними правовідносинами (зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 824/1751/14). Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Отже позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до державного реєстратора, якого позивач визначив співвідповідачем. Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

При цьому, суд звертає увагу, як зазначалось вище, перелік документів які подаються іпотекодержателем для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки визначений п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, відповідно до якого заявник подає документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Судом установлено виконання відповідачем ТОВ «Кредитні ініціативи» вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку» щодо направлення письмової вимоги про усунення порушень від 18 грудня 2018 року №8900 та надання для проведення державної реєстрації рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором №727 02 січня 2019 року.

Щодо підстав для скасування оскаржуваного рішення від 19 березня 2019 року, які, як вказує позивач, полягають у придбанні іпотечної квартири частково за власні кошти, суд зазначає наступне.

Позивач звертає увагу на те, що квартира придбана за кредитні кошти (66400,00 доларів США) лише частково, адже різниця між сумою отриманого кредиту та ціною квартири становить 8600,00 доларів США. З посиланням на постанову Верховного Суду від 06 листопада 2019 року зазначає про неможливість виселення із іпотечної квартири без надання іншого житлового приміщення.

З огляду на предмет спору у даній цивільній справі, а саме скасування рішення державного реєстратора від 19 березня 2019 року та припинення права власності на квартиру за відповідачем, посилання представника позивача на правову позицію, висловлену в постанові Верховного суду від 06 листопада 2019 року (справа №761/22755/18) є безпідставним, адже предметом у цій справі є виселення та зняття з реєстрації.

Наразі, як вказувалося, предметом спору в даній справі не є виселення позивача та останнім не зазначено правових підстав, відповідно до яких рішення державного реєстратора підлягає скасуванню у зв`язку із придбання квартири не лише за кредитні кошти, як - то зазначає позивач.

За наведеного, такі твердження позивача є безпідставні.

Крім того, позивач зазначає, що підставою для задоволення позовних вимог є порушення прав неповнолітніх осіб внаслідок реєстрації права власності на спірну квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи». Своє твердження обгрунтовує положеннями ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», відповідно до яких держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна; неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень; органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону; для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках, визначених законом, - також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дитині, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Суд зважає, що 19 березня 2019 року при прийнятті оскаржуваного рішення будь-якого правочину між ОСОБА_2 та ТОВ «Кредитні ініціативи» не вчинялось, а була проведена лише державна реєстрація прав за відповідачем, що за своєю правовою природою не є правочином.

Правочин, на підставі якого проведена державна реєстрація прав за відповідачем в силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», укладений 04 квітня 2008 року у формі застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та за своїми правовими наслідками передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

З огляду на викладене положення ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» не можуть бути застосовані до данних правовідносин.

За наведеного, позовні вимоги із цієї підстави не підлягають задоволенню.

Одночасно, позивач зазначає, що підставою для задоволення позовних вимог є вчинення реєстраційних дій під час дії мораторію на стягнення майна громадян.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як зазначалось, іпотечний договір від 04 квітня 2008 року № 0101/0408/71-056-Z-01, зокрема п. 12.3, містить застереження, відповідно до якого задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язанняу в порядку встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

В свою чергу, позивач ОСОБА_2 не спростовує наявності заборгованості, що рахується за ним відповідно до кредитного договору від 04 квітня 2008 року №0101/0408/71-056, доказів про відсутність заборгованості суду не надав.

В силу положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору від 04 квітня 2008 року, у відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», за наявності заборгованості за кредитним договором, виникло право на задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Однак, 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який був чинний на момент прийняття оскаржуваного рішення), підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, Закон України «Про іпотеку», прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель, яке не є згодою на стягнення, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2019 року (справа № 802/1340/18-а) дійшла висновку про те, що під час дії тимчасового мараторію на відчуження майна іпотекодавця наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на іпотечне майно.

Суд звертає увагу на те, що квартира АДРЕСА_2 в силу положень Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору від 04 квітня 2008 року є предметом іпотеки, яка виступає як забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 за споживчим кредитом наданим в іноземній валюті відповідно до умов кредитного догвору від 04 квітня 2008 року. Загальна площа квартири становить 65,8 кв.м., що не перевищує норму передбачену положеннями пп. 1 п. 1 Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Одночасно квартира АДРЕСА_3 використовується позивачем та його родиною як місце постійного проживання, а за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на інше нерухоме житлове майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14 лютого 2020 року №200849336 (а. с. 38-40).

Щодо посилання сторони відповідача, що вказана квартира не використовується позивачем як постійне місце його проживання, то вказані твердження ґрунтуються на припущеннях, адже жодних належних та допустимих доказів щодо цього суду не надано.

Щодо посилання відповідача на отримання позивачем поштової кореспонденцію за адресою: АДРЕСА_4 , то вказане не свідчить про постійне його проживання за цією адресою ( ця адреса була місцем його реєстрації при укладенні кредитного договору та договору іпотеки). Крім того, з наданих рекомендованих поштових повідомлень не можливо достовірно встановити чи отримував таку кореспонденцію позивач особисто. При цьому, як установлено судом, об`єкт нерухомості за цією адресою не належить на праві власності позивачу по справі.

В той же, як установлено судом, ОСОБА_2 іншого житла на праві власності не має (а саме наявність іншого житла на праві власності є умовою не застосування положень вказаного закону) та має зареєстроване місце постійного проживання за адресою спірної квартири.

Позов дружини позивача ОСОБА_4 про розірвання шлюбу з позивачем, в якому остання вказує, що ОСОБА_2 «переїхав жити окремо», також не може бути належним та допустим доказом щодо обставин постійного місця проживання позивача, зважаючи, що вказані обставини під час розгляду справи про розірвання шлюбу судом не встановлювалися, а в ході розгляду цієї справи особа як свідок не допитувалася та жодного клопотання з цього приводу не заявлено. До того ж слід звернути увагу, що ОСОБА_4 в своїй позовній заяві вказує, що у ОСОБА_2 переїхав жити окремо після народження третьої дитини (2011 року народження). В той же час зазначає, що в шлюбі в них народилося четверо дітей (четверта дитина народилася в 2018 році). Слід також зазначити, що припинення шлюбу між подружжям ОСОБА_11 не свідчить про зміну позивачем постійного місця проживання та наявність у нього іншого постійного житла.

Отже відсутність у позивача на праві власності іншого житла та використання предмета іпотеки як постійного місця проживання є підставою для застосування мораторію.

Отже проведення реєстрації права власності 19 березня 2019 року за ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_2 під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суперечать вимогам останнього, а тому позовна вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Гарант+» Васюри П. В. від 19 березня 2019 року №46017627 на квартиру за адресою АДРЕСА_1 підлягає задоволенню щодо відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи».

В частині позовних вимог про припинення права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру за адресою АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже вищезазначеною нормою Закону визначено спосіб захисту порушеного права, а саме - при скасуванні рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав необхідне одночасне припинення зареєстрованих речових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України, похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

В силу положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вимога про припинення права власності на іпотечну квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи» є похідною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення вимог про скасування рішення державногго реєстратора.

Враховуючи, що судом задоволено вимогу позивача про скасування рішення державного реєстратора від 19 березня 2019 року, похідна вимога про припинення права власності також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1816,00 грн за дві позовних вимоги немайнового характеру заявлених до ТОВ «Кредитні ініціативи» та державного реєстратора. Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та їх задовлення щодо відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», то з останнього на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Питання щодо витрат на правничу допомогу, з урахування заяви позивача, викладеної в позовній заяві щодо надання ним до суду доказів про витрати на правничу допомогу у встановлені ЦПК України строки, підлягає вирішенню відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 33, 35, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 1, 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. 11, 182, 328 ЦК України, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, ст. 13, 19, 81, 82, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», державного реєстратора комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, припинення права власності задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича від 19 березня 2019 року, індексний №46017627, про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_2 .

В частині вимог ОСОБА_2 до державного реєстратора комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_2 908,00 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», м.Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21, ,

Державний реєстратор комунального підприємства «Гарант+» Васюра Павло Володимирович, Вінницька область, Барський район, с. Чемериське, вул. Чкалова, буд. 2,

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ,

Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50, к. 401.

Повний текст рішення складений 27.04.2022.

Суддя: