Номер провадження по справі 2/387/22/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І. П.

за участю секретаря судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про виділення в натурі частини житлового будинку, що є у спільній частковій власності, в якому зазначила, що в період з 20.09.1990 по 25.10.2004 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час сумісного проживання 20.08.2010 сторони отримали в дар 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності. Сторони не можуть досягти згоди у розподілі зазначеного майна, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також в заяві зазначила, що на даний час вона перебуває в лікарні в зв`язку з тим, що потрапила в ДТП, тому вважає за необхідне надати додаткові пояснення щодо позову, а саме щодо Ѕ частини спірного житлового будинку, яка належить їй з відповідачем на підставі договору дарування і на праві спільної часткової власності, а не на праві спільної сумісної власності, як на те вказує неодноразово у відзиві сторона відповідача. Безпідставним є посилання сторони відповідача на подану ним до відзиву розписки від 17.04.2009 та від 19.11.2008 , як на підставу для відмови у позові, оскільки дана розписка не відповідає вимогам статті 78 ЦПК України про допустимість доказів. Недопустимість розписки, в якій вказано, що вона «продала» відповідачу належну їй частину житлового будинку, і що претензій до відповідача не має, обґрунтовується нормами ЦК України в редакції чинній на 17.04.2009. Отже договір продажу житлового будинку підлягав станом на 17.04.2009 обов`язковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про слухання справи за їх відсутності, прийняти рішення у справі на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Крім того представник відповідача ОСОБА_3 25.05.2020 надав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки 17.04.2009 відповідачем ОСОБА_2 за попередньою домовленістю було передано позивачці ОСОБА_1 кошти в порядку грошової компенсації вартості її частини у спільній власності спірного житлового будинку в розмірі 4600,00 грн, що підтверджується розпискою, виданою позивачем ОСОБА_1 . Відповідач звертає увагу, що позивачка в разі її незгоди з компенсацією вартості її частини у спільній сумісній власності, мала можливості протягом 3 років, тобто до 17.04.2012. Також сторона відповідача вважає, що вказану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4 09.06.2020 надав до суду заперечення на відзив, згідно з яким просить задовольнити позов в повному обсязі, оскільки відповідач водить суд в оману так як розписки надані суду є недійсними тому, що вони були надані за телевізор та автомобіль Таврія в сумі 4000 грн, а не житловий будинок. Крім того вважає, що зазначені розписки не несуть юридичних зобов`язань та не мають юридичної сили, оскільки вони складені в супереч цивільного законодавства та не дотримана форма складання розписки, яка не засвідчена нотаріально.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2020 відкрито провадження та призначено спрощене позовне провадження.

Процесуальною ухвалою суду від 22.06.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представнику відповідача про перехід в розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.06.2020 клопотання сторони позивача про витребування доказів задоволено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2020 клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.09.2020 призначено судово будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 24.11.2020 поновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2020 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2021 заяву представника позивача ОСОБА_5 про повторне забезпечення позову задоволено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2021 заяву представника позивача ОСОБА_5 про виправлення помилки задоволено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.02.2021 зупинено провадження у справі.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2021 поновлено провадження у цивільній справі для розгляду заяви про забезпечення позову.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2021 в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_5 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.08.2022 поновлено провадження у цивільній справі.

Суд вважає, що у справі є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а тому справу можливо розглянути по суті у відсутності сторін та винести очне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з договором дарування частини житлового будинку від 20.08.2002, даритель ОСОБА_6 подарував, а обдаровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прийняли у дар 1/2 частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 ( а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.10.2004, шлюб між громадянами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 25.10.2004 зроблено запис № 123 ( а.с. 10).

Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 , виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 04.12.2011 ( 11-13).

Згідно зі звітом про оцінку майна № 1400 від 14.02.2020 встановлено, що ринкова вартість житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на день оцінки 14.02.2020, без урахування ПДВ, складає 199263 грн ( а.с. 14-38).

Відповідно до архівної довідки №105 від 31.05.2019, виданої КП "БМБТІ", право власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 , за архівними даними реєстрових книг КП " БМБТІ", за станом до 01.01.2013 належало на праві спільної часткової власності 1/2 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору дарування посвідченого Добровеличківською нотаріальною конторою 20.08.2002 №1160; 1/2 ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Добровеличківською нотаріальною конторою 03.09.2005 №1177 ( а.с.46).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі №387/215/20 від 22.07.2022 № 4468/4469/20-27 встановлено, що технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частки з 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку, що належить сторонам на праві власності з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані по АДРЕСА_1 відсутня. Варіант №1 поділу в натурі з відступом до часток об`єкта нерухомого майна 1/2 частки житлового будинку та господарсько-побутових будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , з відхиленням від чинних вимог нормативних документів відповідно до сталого фактичного користування, наведений в дослідницькій частині та в графічному додатку 2 ( а.с. 224-245).

ІІІ. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до неможливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, Позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності з відповідачем.

Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змістуст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна № 55 від 18.06.2007 року, затвердженою в Мінюсті України від 06.07.2007 року.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Таким чином, до компетенції суду відноситься вирішення питання про виділ частки житлового будинку в окремий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до висновку експерта №4468/4469/20-27 від 22.07.2022 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, запропоновано варіант №1 поділу 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме: співвласнику №1 - "1-2" житлова кімната, площею 6,5 кв.м, "1-1 " кухня , площею 7,4 кв.м., "І" веранда , площею 7,55 кв.м., загальною площею 21,45 кв.м. з грошовою компенсацією ринкової (дійсної) вартості 7208, 00грн, через зменшення йог ідеальної частки; співвласнику №2 - "1-3" житлова кімната, площею 15,2 кв.м., "І" веранда, площею 7,55 кв.м., загальною площею 22,75 кв.м. ( а.с. 224-245).

Крім того суд зазначає, що дві літні кухні з літерами В та Г відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорта будинку по АДРЕСА_1 мають однакову площу 2,45 м.кв, а тому суд вважає, за необхідне право власності на літню кухню з літерою В визначити за ОСОБА_1 та літню кухню з літерою Г визначити за стасій ОСОБА_8 . Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог.

Що стосується наявності в матеріалах справи копій розписок від 17.04.2009 та від 19.11.2008, суд вважає ці доводи безпідставними оскільки дана розписка не відповідає вимогам статті 78 ЦПК України про допустимість доказів та не може підтверджувати факту відчуження шляхом продажу частини будинку відповідача. Недопустимість розписки, в якій вказано, що вона «продала» відповідачу належну їй частину житлового будинку, і що претензій до відповідача не має, обґрунтовується нормами ЦК України в редакції чинній на 17.04.2009. Отже договір продажу житлового будинку підлягав станом на 17.04.2009 обов`язковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Крім того наявність у позивачки заборгованості відповідно до розписки від 19.11.2008 жодним чином не має відношення до предмета спору.

Щодо заявленого відповідачем застосування строку позовної давності, то вимоги ст.72 СК України стосуються права спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги про виділ своєї частки в натурі є негаторним позовом так як цими вимогами фактично таким чином усуває перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а тому позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 648/533/16-ц.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки вищезазначеним виділом частки з майна будуть реалізовані відповідні права співвласників.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачкою ОСОБА_1 при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1416,80 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Також позивачкою додано квитанцію про оплату нею витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 8172,00 гривень, які на підставі пункту 2 частини другої статті 133 ЦПК України відносяться до витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі на користь позивачки.

Керуючись статтею 41 Конституції України, статтями 15, 16, 183, 316, 317, 319, 328, 346, 356, 358, 364, 367 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частини житлового будинку, що є у спільній частковій власності- задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 окремий об`єкт нерухомості 1/4 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 - "1-3" житлова кімната, площею 15,2 кв.м., "І" веранда, площею 7,55 кв.м., загальною площею 22,75 кв.м., а також літню кухню з літерою В. відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорта будинку по АДРЕСА_1 з грошовою компенсацією ринкової (дійсної) вартості 7208,00 грн, у зв`язку зі зменшенням ідеальної частки ОСОБА_2 .

Виділити в натурі ОСОБА_2 окремий об`єкт нерухомості 1/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - "1-2" житлової кімнати, площею 6,5 кв.м, "1-1 " кухня, площею 7,4 кв.м., "І" веранда , площею 7,55 кв.м., загальною площею 21,45 кв.м., а також літню кухню з літерою Г. відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорта будинку по АДРЕСА_1 .

Припинити за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомості 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - "1-3" житлова кімната, площею 15,2 кв.м., "І" веранда, площею 7,55 кв.м., загальною площею 22,75 кв.м., а також літню кухню з літерою В. відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорта будинку по АДРЕСА_1 .

Припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на окремий об`єкт нерухомості 1/4 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на "1-2" житлової кімнати, площею 6,5 кв.м, "1-1 " кухня, площею 7,4 кв.м., "І" веранда, площею 7,55 кв.м., загальною площею 21,45 кв.м., а також літню кухню з літерою Г. відповідно до схематичного плану земельної ділянки технічного паспорта будинку по АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію ринкової (дійсної) вартості 7208 ( сім тисяч двісті вісім) гривень 00 копійок у зв`язку зі зменшення ідеальної частки будинку.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 9588 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 80 копійок .

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Миколаївка Добровеличківського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.