Справа № 355/1039/22
Провадження № 2-о/355/55/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Баришівський районній суд Київської області в складі:
головуючого судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Ющенко Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу № 355/1039/22 за заявою ОСОБА_1 до Броварської районної військової адміністрації Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:

28.09.2022 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою до Броварської районної військової адміністрації Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивувала тим, що вона, як громадянка України та депутат Броварської районної ради Київської області, 24 лютого 2022 року прийняла рішення боронити від Російської агресії територію України, на якій проживає. 24 лютого 2022 року вона звернулася до територіальної оборони смт. Баришівка від в/ч НОМЕР_1 , до якої подала необхідні документи та заяву про зарахування до її складу. Після подання заяви про зарахування її на військову службу та проходження співбесіди, їй було повідомлено про те, що її зараховано на військову службу. Відразу вона була задіяна до виконання обов`язків бухгалтера (що відповідає її спеціальності), а згодом їй було доручено виконання обов`язків обліку та видачі зброї та були покладені зобов`язання по матеріально-технічному забезпеченню. Маючи на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на той час перебував у смт. Баришівка Броварського району Київської області, вона 25 лютого 2022 року доповіла про це Командиру військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_4 та пояснила, що не має змоги їхати до м. Бровари, залишивши сина в смт. Баришівка, оскільки сина виховує одна. За результатами цієї доповіді, командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_4 , в присутності сержанта ОСОБА_5 (старшим ППД) було наказано, щоб вона залишалася на ППД в смт. Баришівка. В подальшому, зважаючи на сімейні обставини в неї виникла необхідність в одержанні документів, які підтверджують проходження військової служби. Однак, на її письмове звернення щодо надання запитуваних документів про проходження військової служби, вона отримала відповідь про те, що відповідно до наказу №33 від 01.04.2022 року її було призначено на посаду солдата, водія з відділення 3 взводу 4 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 . Факт того, що вона - ОСОБА_1 , перебувала на військовій службі водієм з відділення 3 взводу, 4 стрілецької роти, ВОС- 790037, шпк «солдат» з 24 лютого 2022 року можуть підтвердити свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Вважає, що початком проходження нею військової служби в збройних силах України військової частини НОМЕР_2 має бути 24 лютого 2022 року.
У зв`язку з вищевикладеним, заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку просить задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 29.09.2022р. відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами окремого провадження.
Проведення судового засідання призначено на 20.10.2022р., 10.11.2022р.
10.11.2022р. на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_10 щодо підтримання заявлених вимог та розгляду справи у відсутність заявниці та її представника.
01.11.2022р. на адресу суду надійшла заява представника заінтересованої особи - Броварської районної військової адміністрації Київської області - щодо розгляду справи у їх відсутність.
Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 - у судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у її відсутність, просила задовільнити заяву у повному обсязі.
Представника заінтересованої особи - Броварської районної військової адміністрації Київської області - у підготовче судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином; надав на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у його відсутність, з позовним вимогами погодився у повному обсязі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, подані у даній цивільній справі, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.
Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаною, має військове звання «солдат», військову присягу прийняла 29.03.2022р. (а.с. 16).
Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).
ОСОБА_1 має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.01.2009р. ( а.с. 9).
Згідно відомостей закріплення зброї за особовим складом, ОСОБА_1 було отримано зброю, за номером НОМЕР_4 ; дата отримання зброї відсутня (а.с.10-11).
Зі змісту заяви про підтвердження фактів від 16.07.2022р. на ім`я ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 вбачається, що 23 особи, вищевказаною колективною заявою підтверджують нижчевикладені факти, а саме:
- ОСОБА_1 , починаючи з 24 лютого 2022р. по 25 лютого 2022р. (включно) перебувала на пункті постійної дислокації в смт. Баришівка від в/ч НОМЕР_1 та фактично виконувала обов`язки щодо обліку видачі зброї кожному солдату, який був зарахований до лав ЗСУ;
-починаючи з 24 лютого 2022р. і по даний час, солдат, водій 3 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 постійно перебуває та фактично проходить військову службу на пункті постійної дислокації в АДРЕСА_2 ( а.с. 12).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства Оборони України № 33 від 01.04.2022р., призначено на посади солдата ОСОБА_1 водієм 3 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти, ВОС 790037, шпк «солдат», призваного ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 13).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) Міністерства Оборони України № 33 від 01.04.2022р., вважати такою, що прибула у відрядження до смт. Баришівка солдат ОСОБА_1 , водій 3 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 з 01.04.2022р. для підвищення мобільності 3 взводу 4 стрілецької роти, яка базується у АДРЕСА_2 (а.с. 14).
Зі змісту довідки № 349 від 13.04.2022р. командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на дійсній військовій службі по мобілізації в військовій частині НОМЕР_1 з 01.04.2022р. до кінця мобілізаційного часу (а.с. 17).
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_6 № УП/748 від 17.08.2022р., ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо внесення змін до документів та з інших питань. Повідомлено, що « ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 не призивались, та Військовою частиною НОМЕР_1 , на адресу РТЦК та СП, її контракт не надсилався, а тому підтвердити дату початку проходження нею військової служби не надається за можливе». Крім того повідомлено, що «військова частина НОМЕР_1 не підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_9 » . Також роз`яснено, що «чинним законодавством України не передбачено можливість внесення виправлень до офіційних документів». (а.с. 18).
Згідно довідки командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ОСОБА_1 дійсно проходила службу на пункті постійної дислокації на території Баришівської ОТГ, яка частково була окупованою, та виконувала ввірені їй військові зобов`язання по матеріально-технічному забезпеченню 3 взводу 4 роти в/ч НОМЕР_5 з 24 лютого 2022р. ( а.с. 22)
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , які надали на адресу суду відповідні письмові пояснення, повністю підтверджують факт того, що ОСОБА_1 дійсно проходила службу на пункті постійної дислокації на території Баришівської ОТГ, яка частково була окупованою, та виконувала ввірені їй військові зобов`язання по матеріально-технічному забезпеченню 3 взводу 4 роти в/ч НОМЕР_5 з 24 лютого 2022р. (а.с.30-31, 32-33,35-36).
Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як роз`яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що мас юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232- XII від 25.03.1992 р. (далі Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я i віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 24 Закону № 2232-XII визначено початок і закінчення проходження військової служби; час та місце виконання обов`язків військової служби.
Згідно з частинами першою, другою цієї статті, початком проходження
військової служби вважається:
1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;
2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;
3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;
4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату для громадян, призваних на військову службу під час
мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до положень частини третьої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011- XII, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок i військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.
Згідно ч.3 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232- XII від 25.03.1992 року, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, пiд час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Таким чином, законом визначено порядок встановлення фактів, зокрема, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а тому такий факт не підлягає встановленню в судовому порядку.
У відповідності до ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то суд вправі встановити даний факт.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає доводи заяви ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ЗУ «Про Збройні Сили України», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до Броварської районної військової адміністрації Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт початку проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (РНОКПП - НОМЕР_6 ) військової служби у Збройних Силах України в військовій частині НОМЕР_1 з 24 лютого 2022 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського
районного суду Т. В. Чальцева