Провадження № 2/734/1001/22 Справа № 734/2341/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 листопада 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючого-судді Іванюк Т.І.,

при секретарі судових засідань Ієвлевій О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, Чернігівського району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом до суду звернулась ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , який на день смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 3,0656 га, площею 0,7518 га, площею 0,3403 га належні на підставі державного акту серії ІV-ЧН № 016404, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 0,3119 га, площею 0,2923 га належні на підставі державного акту серії І-ЧН № 036295, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Позивач у справі, ОСОБА_1 , являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 . Інших спадкоємців не має. Наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою.

До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину.

Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1963 році і зареєстрований в погосподарській книзі № 2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відповідало діючому на той час законодавству.

Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому вони удвох мають право на дане домоволодіння по 1/2 частині кожний.

Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який не був виданий їм за життя.

Вищезгадані державні акти серії № ІV-ЧН № 016404, № І-ЧН №036295 відповідно до яких ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки площею 3,0656 га, площею 0,7518 га, площею 0,3403 га, площею 0,3119 га, площею 0,2923 га ним були втрачені ще за життя.

На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлого батька не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності.

Враховуючи зазначені обставини позивач вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна батька ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяву до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи, Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 16 червня 2021 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 197.

На день смерті ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями розташованого в АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 3,0656 га, площею 0,7518 га, площею 0,3403 га належні на підставі державного акту серії ІV-ЧН № 016404, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; площею 0,3119 га, площею 0,2923 га належні на підставі державного акту серії І-ЧН № 036295, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., була заведена спадкова справа № 138/2021, згідно з якою:

22 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого батька ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який на день смерті проживав: АДРЕСА_1 . Спадщину приймає на законом.

23 липня 2021 року ОСОБА_3 звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 .

22 липня 2021 року ОСОБА_4 звернулась із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач у справі, ОСОБА_1 , являється спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 . Інших спадкоємців не має. Наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою.

До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину.

Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який не був виданий їм за життя.

Вищезгадані державні акти серії № ІV-ЧН № 016404, № І-ЧН №036295 відповідно до яких ОСОБА_2 на праві власності належали земельні ділянки площею 3,0656 га, площею 0,7518 га, площею 0,3403 га, площею 0,3119 га, площею 0,2923 га ним були втрачені ще за життя.

На даний час відповідно до ст. 25 ЦК України видати нові правовстановлюючі документи на померлого батька не можливо у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності.

Позивач у справі, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна батька ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

01 листопада 2001 року на ім`я ОСОБА_2 , який мешкає в с. Пилятин, на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Пилятинської сільської Ради народних депутатів від 13 квітня 2001 року, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 4,16 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Пилятинської сільської ради. Землю передано для товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 24.

09 серпня 2002 року на ім`я ОСОБА_2 , який мешкає в АДРЕСА_1 , на підставі рішення 8 сесії 22 скликання Пилятинської сільської Ради народних депутатів від 13 грудня 1996 року, було виготовлено та видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,60 га в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території с. Пилятин, Пилятинської сільської ради. Землю передано для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 316.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав".

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельні ділянки (кадастрові номери: :87:099:0085, :87:059:0085, :87:064:0085) перебувають в оренді. Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-РЕГІОН КОЗЕЛЕЦЬ». Дата державної реєстрації речового права: 02.04.2020.

Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельні ділянки (кадастрові номери: :87:025:0014, :87:049:0006) відомості про обмеження у використанні не зареєстровані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення.

Також суд вважає необхідним позов в частині визнання за законом права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , задовольнити з огляду на наступне.

Житловий будинок з надвірними будівлями був збудований і введений в експлуатацію в 1963 році і зареєстрований в погосподарській книзі № 2 за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що відповідало діючому на той час законодавству.

Дане домоволодіння було збудовано спільно і відноситься до категорії колгоспного двору, є об`єктом права спільної сумісної власності.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входили ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому вони удвох мають право на дане домоволодіння по 1/2 частині кожний.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_5 № 74 від 07.06.2022 року право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , за даними про проведену технічну інвентаризацію, має такі характеристики. Право власності не зареєстровано.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування.

Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок.

Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 25, 328, 331, 1216-1223, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 200, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

позовну заяву ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради, Чернігівського району Чернігівської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , що складається:

з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 ;

з земельної ділянки площею 3,0656 гектарів. кадастровий номер :87:099:0085 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ІV-ЧН № 016404, розташованої на території Пилятинської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 0,7518 гектарів, кадастровий номер :87:059:0085 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ІУ-ЧН №016404, розташованої на території Пилятинської сільської ради, Чернігівського (Козелецького) району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 0,3403 гектарів, кадастровий номер :87:064:0085 в межах згідно з планом передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ІV-ЧН № 016404, розташованої на території Пилятинської сільської ради, Чернігівського (Козелецького) району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 0,3119 гектарів, кадастровий номер :87:025:0014 в межах згідно з планом передану для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту серії І-ЧН № 036295, розташованої с. Пилятин, Чернігівського (Козелецького) району, Чернігівської області;

з земельної ділянки площею 0,2923 гектарів, кадастровий номер :87:049:0006 в межах згідно з планом передану для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акту серії І-ЧН № 036295, розташованої с. Пилятин, Чернігівського (Козелецького) району, Чернігівської області.

Судовий збір з відповідача не стягувати.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Суддя: