ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6308/22 Справа № 201/152/21 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права на особисте життя та його таємницю, стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист права на особисте життя та його таємницю, стягнення моральної шкоди і витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

22 червня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. та інші витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 7432 грн. 69 коп., а всього 12432 грн. 69 коп. (том 1 а.с. 233-235).

Не погодившись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення частково і у відповідній частині ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані з розглядом справи, а саме компенсацію за втрачений заробіток в розмірі 972 грн. 67 коп. (том 1 а.с.245-248).

Не погодившись із додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правову допомогу, надану адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери, в особі адвоката Шахова Д.А. у розмірі 15 450 грн. та інші витрати пов`язані із розглядом справи у розмірі 7432 грн. 69 коп. , а всього 22882 грн. 69 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витртаи на правову допомогу, надану адвокатським об`єднанням Бірюк, Мігульов і партнери в особі адвоката Шахова Д.А. в розмірі 4875, 00 грн., понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (том 2 а.с.1-6).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу позивача задовольнити частково, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11 січня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист права на особисте життя та його таємницю, стягнення моральної шкоди і витрат; позовні вимоги не змінювалися, але уточнювалися.

Також було встановлено, що відповідачем по справі під час розгляду справи судом були понесені і документально підтверджені витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 37882 гривень 69 коп.

Крім того було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має.

Враховуючи матеріали справи надані та добуті докази, а також встановленими судом під час розгляду обставинами та з урахуванням мотивів, з яких суд вважав вставленими наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення по справі 17 червня 2022 року ухвалено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідачу ОСОБА_2 правнича допомога надавалася Адвокатським об`єднанням «Бірюк, Мігульов і партнери», правову допомогу від імені якого відповідачу надав адвокат вказаного АО Шахов Дмитро Артемович.

Судом також установлено, що представником відповідача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу в особі Адвокатського об`єднання «Бірюк, Мігульов і партнери», правову допомогу від імені якого відповідачу надав адвокат вказаного АО Шахов Дмитро Артемович, а саме: договір про надання правової допомоги №14-01/22 від 14 січня 2022 року, копія додатку № 1, копія завдання № 2, копія акту прийому-передачі послуг від 20 червня 2022 року, звіт про виконання Договору від 20 червня 2022 року, копія витягу із Договору № 20/11/1202 від 02.11.2021 року, копія акту до договору, розрахунок витрат відповідача, копія роздруківки про переказ грошових коштів від 21.06.2022 року на суму в розмірі 5 000 грн. 00 коп., адвокатський ордер серія АЕ № 1118138 від 20 січня 2022 року.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд 1 інстанції виходив із того, що при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги конкретні обставини справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відсутність клопотання сторони позивача про зменшення розміру таких витрат, та приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 37 882 грн. 69 коп. не є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим на надання правничої допомоги адвокатом сторони відповідача, тому вважає за можливе заяву відповідача задовольнити частково, та зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу до 5000 грн. 00 коп. та стягнути інші витрати у сумі 7432 грн. 69 коп., які були понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи, які на думку суду є розумними та співмірними зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт щодо конкретної справи, надання клієнту консультацій, складання адвокатом процесуальних документів, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторони.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд 1 інстанції дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 37 882 грн. 69 коп. не є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим на надання правничої допомоги адвокатом сторони відповідача, тому вважав за можливе заяву відповідача задовольнити частково, та зменшити розмір заявлених витрат на правничу допомогу до 5000 грн. 00 коп. та стягнути інші витрати у сумі 7432 грн. 69 коп., які були понесені відповідачем у зв`язку із розглядом справи, які на думку суду є розумними та співмірними зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт щодо конкретної справи, надання клієнту консультацій, складання адвокатом процесуальних документів, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторони.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо неправомірності зменшення розміру судових витрат, колегія суддів відхиляє, враховуючи, що при укладанні договору на правничу допомогу не було фіктивної суми гонорару, а сума визначалася вже після винесення рішення, при цьому судом враховано, що представник відповідача приймав участь лише в одному засіданні при ухваленні рішення, до 17 червня 2022 року (дата прийняття судом 1 інстанції рішення), представник відповідача лише 06 червня 2022 року надав заяву про вступ у справу як представник через систему Електронний суд, до 06 червня 2022 року відповідач самостійно представляла свої інтереси в суді. Інших заяв чи клопотання від представника відповідача не надходило, з урахуванням зазначеного, суд 1 інстанції дійшов вірного висновку, щодо співмірності витрат на правову допомогу та складністю справи і часом, витраченим на надання правничої допомоги адвокатом сторони відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закону) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо непогодження із сумою судових витрат присуджених до стягнення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд 1 інстанції врахував співмірність розміру до категорії справи, дійшов законного та справедливого висновку визначивши суму стягнення у розмірі 5 000 грн. понесених судових витрат на правову допомогу. Така сума підтверджена відповідними доказаними, а доводи апеляційної скарги, щодо сумнівів в наданій відповідачем квитанції є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому колегія суддів не може погодитися з висновком суду 1 інстанції щодо інших витрат, що понесені у зв`язку із розглядом справи у сумі 7 432 грн 69 коп., як такі, що не підтверджені належними доказами.

Наданий розрахунок витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи № 201/152/21 в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська (том 1 а.с.218) складений самостійно відповідачем, при цьому такі витрати не підтверджені жодними доказами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням відсутності відповідних доказів, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволені заяви про відшкодування судових витрат в цій частині, шляхом скасування рішення суду 1 інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інших витрат пов`язаних із розглядом справи у розмірі 7 432 грн. 69 коп.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, при цьому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2022 року - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інших витрат пов`язаних із розглядом справи у розмірі 7 432 грн. 69 коп.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: