Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/369/22

Провадження №2/377/204/22

16 листопада 2022 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої судді Бабич Н.С, за участю секретаря судового засідання Пскової А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Климчук В.В.,

представників третіх осіб Парнюк В.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

16 серпня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Климчук Вікторії Володимирівни звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила: визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 ; стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 13 березня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 140. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач. Після припинення сімейного життя між сторонами навесні 2018 року дитина залишилася проживати разом з позивачем. Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач більше чотирьох років проживає окремо від дитини, участі у вихованні та утриманні сина не бере, не проявляє інтересу до дитини. Позивачка весь час приділяє сину, займається його розвитком, турбується про стан його здоров`я, забезпечує його потреби у спілкуванні, харчуванні, належних умовах проживання. Обставини, передбачені ч.2 ст.161 СК України, які б унеможливлювали проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з позивачкою ( його матір`ю), відсутні. Позивачка на даний час не працює, але отримує дохід в розмірі 15000 гривень щомісяця від здачі в оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судима, обставини її аморальної поведінки відсутні, має нормальний стан здоров`я. Визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 з матір`ю не впливатиме на його взаємовідносини з батьком. Позивачка не заперечує проти участі батька у вихованні дитини, не чинить перешкоди у спілкуванні з ним, а навпаки налаштована на ефективне вирішення питання його участі у вихованні сина, однак через відсутність зв`язку з відповідачем та інформації про його місце перебування узгодження будь-яких питань є неможливим. Проживання малолітнього ОСОБА_4 саме з матір`ю забезпечить дитині найбільш сприятливі умови проживання. З біологічним батьком дитина втратила зв`язок, майже його не пам`ятає і про нього не згадує. У найкращих інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4 проживати з матір`ю. У дитини відсутні хронічні захворювання чи інші розлади здоров`я, які б передбачали здійснення додаткових витрат. Посилаючись на ст.180 СК України, а також на те, що позивачу невідомі розмір, джерело доходів відповідача та обставини, які можуть впливати на розмір аліментів, просить стягнути з відповідача на утримання сина ј частку від його заробітку (доходу), але не менше гарантованого мінімуму аліментів на дитину відповідного віку.

Ухвалою судді від 15 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 жовтня 2022 року.

21 жовтня 2022 року справу знято з розгляду в зв`язку з аварійним відключенням від енергопостачання приміщення суду та призначено нове судове засідання на 03 листопада 2022 року.

03 листопада 2022 року судовий розгляд справи відкладено на 16 листопада 2022 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що останній раз бачила свого колишнього чоловіка, відповідача у справі, навесні 2018 року. Де він знаходиться на даний час, їй не відомо, зв`язку з ним немає. З осені 2018 року по лютий 2022 року вона з малолітнім сином ОСОБА_4 проживала в Іспанії у м. Мадріді, дозвіл на виїзд якого за кордон надавав відповідач у 2018 році. За цей період відповідач жодного разу не поцікавився сином. На даний час вона разом з сином ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у свого чоловіка ОСОБА_5 , з яким зареєструвала шлюб у серпні 2022 року. Її чоловік ОСОБА_5 добре відноситься до неї та її сина, тому дитина називає його батьком, а свого біологічного батька син не згадує та не цікавиться ним. Визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею відповідатиме інтересам дитини. Вона не працює, але щомісяця отримує дохід в сумі 15000 гривень від здачі в оренду своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина перебуває на її утриманні, також утримувати сина їй допомагає її чоловік ОСОБА_5 . Відповідач участі в утриманні дитини не бере. Вона та дитина мають нормальний стан здоров`я.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2013 року, який було розірвано за рішенням суду в 2022 році, але вже з 2018 року сторони проживають окремо. Відповідач пішов із сім`ї і, де він проживає та знаходиться на даний час позивачу невідомо. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , який після того, як батько залишив сім`ю, весь час проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , яка з того часу самостійно займається його утриманням та вихованням. На даний час позивач з малолітнім сином ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у свого чоловіка ОСОБА_5 , який повністю ними опікується та замінив дитині батька. Малолітньому ОСОБА_4 створено усі необхідні умови для його зростання, розвитку та виховання. Малолітній ОСОБА_4 навчається у 1 класі Славутицького ЗЗСО №2. Обставини, які б унеможливлювали визначення місця проживання дитини з матір`ю, відсутні. За висновками психолога дитина прихильна та прив`язана до матері, біологічного батька майже зовсім не знає. Визначення місця проживання дитини з його матір`ю буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, тому з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі ј всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що буде достатнім та необхіднім для належного матеріального забезпечення дитини.

Відповідач у призначене судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. У такому випадку відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позовну заяву відповідач до суду не подав. Клопотання про відкладення розгляду справи та заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили.

Представник третіх осіб: Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Парнюк В.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за місцем її проживання, є доцільним і відповідатиме інтересам дитини.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що з ОСОБА_1 він знайомий з 1996 року. На даний час позивачка є його дружиною. З лютого 2022 року вони разом проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Також з ними проживає малолітній син позивачки ОСОБА_7 , до якого він ставиться як до своєї дитини, опікується ним, виховує та допомагає йому у всьому. Більшу частину життя ОСОБА_8 виховувала тільки мати, а тому вона для нього є авторитетом. ОСОБА_8 підтримує дружні стосунки з його дочкою від першого шлюбу та називає його батьком.

У судовому засіданні в присутності практичного психолога, соціального педагога Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_9 суд заслухав думку малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що навчається у 1 класі в школі №2 в м. Славутичі. На даний час проживає у котеджі з мамою ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_8 та сестрою. У нього є окрема кімната, в якій є багато іграшок, читає книжки. З мамою у нього добрі стосунки, він її любить, вона його проводжає до школи та готує йому смачну їжу. Він знає, що у нього є ще інший батько на ім`я ОСОБА_8 , який колись з ними проживав, але він його не пам`ятає, оскільки давно його не бачив, цей батько йому ніколи не телефонує. Йому подобається проживати у м.Славутичі разом з мамою та батьком ОСОБА_8 , з яким він проживає зараз у котеджі.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, за згодою позивача, відповідно до ухвали суду від 16 листопада 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, думку дитини, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, зареєстрованому 13 березня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 140, який був розірваний згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 06 липня 2022 року (а. с. 14-15).

Під час шлюбу в них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, матір`ю - позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 29 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, яка долучена до матеріалів справи (а. с. 13).

Як вбачається з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2022 №3219-, виданої Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , взято на облік як внутрішньо переміщену особу за фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 . Законним представником, що його супроводжує, зазначено ОСОБА_1 (а.с. 17).

Копією паспорта позивача підтверджено її зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.10-11). Згідно з копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.04.2022 №3219-, виданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.16).

Квартира, в якій зареєстроване місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його матері ОСОБА_1 (позивачки), належить останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 08.02.2012, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації), копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с. 18).

Крім того, згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим ВП «Чорнобильська АЕС» від 08.10.1998 позивачці на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.19).

Як вбачається з копії витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 20.07.2022 №37, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.24).

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 27.08.2022 підтверджено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (позивачка), 27 серпня 2022 року зареєстрували шлюб у Славутицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ). Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.144).

З копії декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, від 08.07.2022 № 0001-8Х07-7МАО, вбачається, що цю декларацію стосовно медичного обслуговування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підписано з лікарем Комунального некомерційного підприємства «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Шиян Л.В. його законним представником ОСОБА_1 ( а.с.20).

Відповідно до довідки № 01-51/103, виданої 10.08.2022 Славутицьким закладом загальної середньої освіти І-Ш ступенів № 2 Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зарахований до 1-Б класу Славутицького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 ( наказ № 29 від 01.06.2022) (а.с.26).

Як вбачається з позовної заяви, позивачка не працює, але отримує дохід в розмірі 15000 гривень щомісяця від здачі в оренду квартири, що належить їй на праві приватної власності та розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з довідкою, виданою 12.07.2022 Комунальним некомерційним підприємством «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку в лікаря нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради не перебуває і за допомогою не зверталася ( а.с.21).

Відповідно до витягу з інформаційно аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ВР-000167992, копія якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 15.07.2022 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває ( а.с.22).

З довідки № 2361/109/1503/01-2022, виданої 15.07.2022 Відділенням поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 , видно, що згідно з даними інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» інформація щодо притягнення її до адміністративної відповідальності відсутня. Будь-які скарги та повідомлення щодо неправомірної поведінки ОСОБА_1 до ВП№2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області не надходили. (а.с.23).

Згідно з довідкою практичного психолога центру психології та розвитку « Be Yourself» ФОП ОСОБА_13 від 08.08.2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , легко та відкрито йде на контакт. Спостерігається гарний настрій під час всієї бесіди та психологічного дослідження, охоче розповідає про свої інтереси та уподобання. Наразі проживає з мамою, вітчимом ОСОБА_8 ( називає татом). Маму та тата (вітчима) називає добрими, турботливими. Тісних емоційних зв`язків із біологічним татом ОСОБА_8 не встановлено. Хлопчик його не згадує та нейтрально реагує на його ім`я. Називає своїм татом вітчима ОСОБА_8 . За результатами діагностики ОСОБА_8 комфортно та спокійно перебувати у тому середовищі, в якому він наразі проживає ( з мамою та вітчимом) (а.с.33-34).

Як видно з аналітичної довідки за результатами проективної методики «Малюнок сім`ї у вигляді рослин» від 08.08.2022, проведеної 27.07.2022 практичним психологом ФОП ОСОБА_13 за зверненням матері ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має емоційних та довірчих відносин з біологічним батьком. Хлопчик надає перевагу спілкуванню та проведенню вільного часу зі своєю мамою, татом ( вітчимом), бабусею і дідусем ( а.с.35-36).

Відповідно до аналітичної довідки та протоколу дослідження за результатами теста - опитувальника батьківського ставлення Варги - Століна від 08.08.2022, проведеного 27.07.2022 практичним психологом ФОП ОСОБА_13 , клієнта ОСОБА_1 з метою діагностики виявлення батьківського ставлення до дитини, мати поважає індивідуальність дитини, симпатизує їй, багато часу проводить з сином, поважає його інтереси і зацікавлена в планах дитини, намагається допомогти, співчуває йому. Мати високо цінує інтелектуальні та творчі здібності хлопчика, відчуває гордість за нього, схвалює ініціативу та самостійність сина. Довіряє, намагається стати на його бік з будь-яких питань. Мати відчуває себе з сином єдиним цілим, прагнуть задовольнити всі потреби дитини, огородити її від труднощів, неприємностей в житті. Батьки поважають дитину, розділяють інтереси, думки, почуття. Дитину вважають пристосованою, успішною та відкритою для світу, розвивають відповідальну поведінку. Батьки довіряють своїй дитині, надають простір для саморозвитку ( а.с.37-38).

Відповідно до акта оцінки потреб сім`ї/особи, складеного Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, що проводилася з 25.07.2022 по 29.07.2022, та висновку оцінки потреб сім`ї, що є додатком 1 до нього: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (сина), ОСОБА_6 ( співмешканця), ОСОБА_11 (дочки співмешканця), складні життєві обставини у сім`ї відсутні та сім`я не потребує надання соціальних послуг ( а.с. 27-40).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 25.07.2022 № 01-22/26, комісією у складі провідного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї, фахівцем із соціальної роботи Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» здійснено обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Житло розміщено в котеджі, складається із 2-х поверхів, 4-х кімнат, кухні, санвузлу з централізованим опаленням, водо-та електропостачанням. Санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, охайно, прибрано. Будинок облаштований відповідними меблями, побутовою технікою. Дитина ОСОБА_8 мешкає у окремій кімнаті, канцелярським приладдям, сезонним одягом, продуктами харчування забезпечений. Дитина навчається у СЗЗСО №2, 1-Б класі, відвідує гурток робототехніки, підготовчі заняття до школи. У результаті обстеження комісія визнала задовільними умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , та вважає за можливе визначення місця проживання дитини разом з матір`ю (а.с. 25).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 04.10.2022 № 333, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області ( протокол від 03.10.2022 № 12), думку малолітньої дитини ОСОБА_4 , яку він висловив під час бесіди при обстеженні умов проживання щодо бажання мешкати разом із матір`ю, той факт, що ОСОБА_7 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області з питань його участі у вихованні сина, а також з будь-яких інших питань не звертався, керуючись статтями 160-162 Сімейного Кодексу України, з метою забезпечення найкращих інтересів дитини, підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір`ю, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с. 86-89).

Згідно із ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 статті 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою 157 цього Кодексу.

Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із статтею 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною 4 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Отже, визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, при вирішенні спору мають першочергове значення саме найкращі інтереси дитини.

Суд враховує малолітній вік дитини, її фактичне проживання на даний час із матір`ю та виходить з інтересів дитини, і бере до уваги такі обставини справи. Мати дитини, позивач у справі, сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, правильно виховує дитину, піклується про її стан здоров`я та розвиток, забезпечила достатні житлово-побутові умови для нормального виховання та навчання дитини, яка прихильно ставиться до матері та членів її сім`ї.

Виходячи з викладеного, суд погоджується з висновком органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради про обґрунтованість позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 разом з матір`ю, що забезпечить якнайкращі інтереси дитини.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається зі змісту статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За правилом ч. 2 цієї статті розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Разом вони зареєстровані в квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.16-18).

Як вбачається з позовної заяви та підтвердила в судовому засіданні позивачка, дитина ОСОБА_4 перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Вона не працює, отримує щомісячний дохід в розмірі 15000 гривень від здачі в оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності, дитина та вона мають нормальний стан здоров`я.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, доказів на підтвердження свого матеріального становища, стану здоров`я, наявності на його утриманні інших дітей та непрацездатних осіб суду не надав.

З огляду на викладене, визначаючи розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов`язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров`я дитини, нормальний стан здоров`я відповідача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище дитини, та інші обставини, що мають значення, і вважає правильним визначити аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні.

Вказаний розмір аліментів суд знаходить необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач є чоловіком працездатного віку, а відтак повинен вживати заходів для можливості утримувати свою дитину на достатньому для дитини рівні.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Виходячи з того, що позивач в особі її представника звернулася до суду з позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів 16 серпня 2022 року, про що свідчить дата на вхідному штампі, проставленому на позовній заяві, тому аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з 16 серпня 2022 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачка при поданні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» як громадянка, віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 03.11.1993, копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи ( а.с.41).

Крім того, за позовну вимогу про стягнення аліментів позивач також звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного, за правилами статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого позивач звільнена на підставі п. п. 3, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», виходячи з такого розрахунку: 992, 40 грн ( за вимогу про визначення місця проживання дитини) + 992, 40 грн ( за вимогу про стягнення аліментів) = 1 984, 80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи наведене суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 280-281,430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на корить держави судовий збір в сумі 1984 гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, адреса місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м. Славутич, Центральна площа, 7.

Повне заочне рішення суду складено 25 листопада 2022 року.

Суддя Н. С. Бабич