Дата документу 17.11.2022
Справа № 334/5261/22
Провадження № 2-н/334/388/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 листопада 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В.,

розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю Обслуговуюча компанія «Позитив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

встановив:

представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком в період з 01.03.2020 по 27.09.2021 в сумі 5 031,43 гривень, з урахуванням індексу інфляції 523,22 гривень, а також 3% річних 161,82 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Підставою для видачі судового наказу є вимога, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Вказане твердження ґрунтується на положеннях п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, яке передбачає, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій формі (в тому числі електронній) за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

До заяви доданий Договір № 01/04/2018-11 від 01.04.2018 зі строком дії з 01.04.2018 до 31.03.2019 (п. 7.1 Договору). Відповідно до розрахунку заборгованості заявником пред`явлена вимога про стягнення заборгованості за період з березня 2020 до вересня 2021, яка висунута поза межами дії вказаного договору.

В заяві представник заявника посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Проте, обставина про пролонгацію договору не є безспірною, оскільки відповідні докази про відсутність письмових повідомлень про відмову від договору до цієї заяви не подані. Також, Договір № 01/04/2018-11 від 01.04.2018 не містить умов про його пролонгацію відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин строк дії Договору сплив, у зв`язку з чим до заяви не додані докази, які б свідчили про безспірність вимог заявника.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Вказані висновки в повній мірі узгоджуються з пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яким роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

відмовити у видачі судового наказу.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю Обслуговуюча компанія «Позитив», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: