ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5424/22 Справа № 932/329/21 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 15 вересня 2020 року навчається на денному відділенні у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті за ступенем бакалавра освітньої програми фінанси, банківська справа та страхування з терміном навчання по 30 червня 2024 року, на контрактній формі навчання. У зв`язку із навчанням повнолітній син позбавлений можливості працевлаштуватися. Оскільки утримання сина вимагає значних витрат, останній потребує матеріальної допомоги від батька.

З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до дня закінчення навчання, а саме до 30 червня 2024 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 січня 2021 року до закінчення повнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання - до 30 червня 2024 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 років у разі продовження навчання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для покладення на батька обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки останній є таким, що потребує матеріальної допомоги, яку відповідач будучи працездатним має можливість надавати.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду змінити в частині визначеного судом розміру аліментів, зменшивши розмір аліментів з 1/4 частини до 1/16 частини від заробітку (доходу).

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції не врахував матеріальне становище відповідача, який має на утриманні ще двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявність заборгованості по аліментам на користь позивача, що виникла під час примусового виконання виконавчого листа № 2 -3389/2002.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_1 є батьком повнолітнього ОСОБА_3 (а.с.11, 13).

Відповідно до договору №4БС-4 про надання освітніх послуг Дніпровським державним аграрно-економічним університетом від 10 вересня 2020 року, укладеного між Дніпровським державним аграрно-економічним університетом та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зарахований на 1 курс навчання за денною формою навчання, на контрактній основі та є здобувачем вищої освіти за ступенем підготовки бакалавр. Термін навчання становить з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року Вартість одного навчального року складає 11 900 грн, загальна вартість навчання відповідно складає 47 600 грн.(а.с.14).

Одночасно судом першої інстанції встановлено, що відповідач знаходиться у працездатному віці, встановленої інвалідності не має, працює за основним місце роботи у ВП ВО ОКП ДТКЕ Димитровтепломережа майстром котельної Западна, де отримує заробітну плату у середньому розмірі 12 000 грн., що останнім ним не спростовано.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що повнолітній син відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останнього можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог мотивуючи своє рішення тим, що відповідач будучи працездатною особою та отримуючи постійний дохід, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, суду не надав.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , наявності на його утриманні інших дітей, а саме повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки 30 червня 2022 року ОСОБА_4 закінчив навчання (а.с.48), у зв`язку із чим, у відповідача відсутній обов`язок по утриманню останнього. В свою чергу, необхідність утримувати малолітню доньку ОСОБА_5 не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка її потребує у зв`язку із навчанням.

Водночас колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду з позовом саме про зміну встановленого розміру аліментів за наявності доведених підстав, передбачених положеннями ст.192 СК України.

Посилання відповідача як на підставу для оскарження рішення суду не надання позивачем доказів стосовно понесених витрат на навчання, не заслуговують на увагу колегії суддів, як необґрунтовані належним чином та такі, що фактично зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, через призму власних інтересів.

Доводи апеляційної скарги про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів на користь позивача, яка виникла під час примусового виконання виконавчого листа № 2-3389/2002, не підлягають задоволенню, як необґрунтовані, оскільки така заборгованість не є підставою, що свідчить про неможливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Фактично доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними, оскільки не спростовують обов`язок батька брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, яка потребує такої допомоги.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова