2/465/3554/22
Ухвала

про відмову у поновленні строку та

залишення позовної заяви без руху

"02" грудня 2022 р. м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши матеріали позовної заяви Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК Украни, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч.2 ст.174 ЦПК України визначено, що заявами по суті є, зокрема, позовна заява.

У ході вивчення питань щодо відповідності змісту позовної заяви вимогам процесуального закону та інших питань, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам закону, у зв"язку з чим, приходжу до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху за наступних підстав.

В позовній заяві позивач зазначає, що станом на 13.06.2022р. у відповідача у період з 01.03.2015р. по 13.06.2022р. утворилася заборгованість перед відповідачем за спожиту теплову енергію в розмірі 45 008 (сорок п"ять тисяч вісім) гривень 95 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви позивач просить поновити термін позовної давності зважаючи на те, що позивачу стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 перебувала у користуванні відповідача ОСОБА_1 , лише після звернення нового користувача квартири.

Ч.1 ст.175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до змісту ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Вирішуючи питання про поновлення терміну позовної давності звернення з позовом про стягнення заборгованості, суд приходить до висновку, що у такому клопотанні позивача слід відмовити.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права і інтересу.

Ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ч.5 ст.267 ЦК України визначено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

До позовної заяви не долучено будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач як виконавець послуг, перед яким у споживача послуг квартири АДРЕСА_1 , наявна заборгованість, вживав будь - яких заходів щодо стягнення заборгованості, незалежно від наявності того чи іншого власника квартири як споживача послугами з теплопостачання.

До позовної заяви не долучено будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивачу дійсно стало відомо про перебування квартири у користуванні відповідача лише після звернення нового користувача квартири, як це зазначено в позовній заяві.

Позивачем до позовної заяви не долучено жодних доказів, які свідчать про те, що з даним позовом він не міг звернутися в силу об"ктивних причин чи обставин, які не залежали від його волі.

Згідно довідки про стан розрахунків за послуги з постачання теплової енергії по квартирі, заборгованість має місце з 01 березня 2016 року по 13 червня 2022 року.

Відтак, суд не вбачає підстав для поновлення строку звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016р. по 13.06.2019р.

Крім того, в підтвердження заявлених позовних вимог позивачем долучено копію рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2021 року у справі №465/7008/20 за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно даного рішення суду, ОСОБА_1 не проживає у квартирі, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, що стверджується актами ЛКП «Львівський ліхтар» від 09 січня 2020 року, 11 березня 2020 року, 29 травня 2020 року, відомостями про нарахування та оплату комунальних послуг від 07 липня 2020 року.

Відтак, в окремі періоди, за які позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, відповідач у квартирі не проживав, а згідно рішення суду від 20.05.2021р. визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Доказів того, що після ухвалення рішення суду відповідач проживав у квартирі та користувався послугами теплопостачання, позивачем суду не надано.

Отже, з метою належного виконання вимог ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачу слід усунути недоліки позовної заяви, а саме здійснити розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 14.06.2019р. по 13.06.2022р., з урахуванням встановлених обставин непроживання відповідача у квартирі, згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2021 року у справі №465/7008/20.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України,-

постановив:

В задоволеннні клопотання Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про поновлення строку звернення з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.03.2016р. по 13.06.2019р. - відмовити.

Матеріали позовної заяви Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь