Справа №345/1930/22
Провадження № 2/345/723/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.02.2020. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з позивачем та повністю перебуває на утриманні та вихованні позивача.

ОСОБА_1 зазначив, що тривалий період часу між сторонами є неприязні стосунки і вони не можуть підтримувати подружні відносини, спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Кожний живе своїм життям, окремими потребами та інтересами, оскільки втратились почуття любові та поваги один до одного. Більше року сторони не спілкуються, так як відповідач поїхала за кордон та покинула позивача, не бере участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина, неодноразові спроби зберегти сім`ю результатів не дали.

Позивач вважає, що шлюб існує формально і продовжувати перебувати у подружніх відносинах і надалі не має сенсу, тому його доцільно розірвати, після розірвання шлюбу, сина залишити проживати з ним. Також просить судові витрати покласти на нього.

Ухвалою суду від 20.07.2022 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 15.09.2022 провадження в справі було зупинено та призначено подружжю строк для примирення терміном 2 місяці.

Ухвалою суду від 16.11.2022 провадження в справі поновлено та призначено розгляд справи на 09.00 год. 16.11.2022.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, а справу розглянути без його виклику.

Відповідач подала заяву про визнання позову, не заперчила проти розірвання шлюбу та залишення дитини на проживання з батьком, а справу розглянути без її виклику.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 14.02.2020 у Деснянському районі у місті Києві у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністтерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4).

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Суд встановив, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної сім`ї. Сімейні відносини мають негативний характер, разом фактично не проживають та не підтримують подружні відносини, що призвело до розпаду сім`ї.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання дитини з ним.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 з батьком, суд виходить з того, що на час розгляду справи спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній.

Відповідачем було подано до суду заяву, в якій вона зазначила про повне визнання позову.

Висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини до суду не надано.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання, звернення до органу опіки та піклування з цього приводу, засідання комісії та надання висновку з вказаного питання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач подавав до суду заперечення проти залишення дитини проживати разом з ним та сторони зверталися з вказаного приводу до органу опіки та піклування в порядку ст. 161 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 вказує у позовній заяві, що дитина фактично проживає та перебуває на його утриманні і вихованні, та просить суд визначити неповнолітньому сину ОСОБА_3 місце проживання з ним.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України).

Відсутність спору має наслідком залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 200//952/18 (провадження № 61-14859св19) та від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809-св21).

При цьому, суд звертає увагу, що можливість залишення дитини проживати з одним з батьків при розірванні шлюбу, не є тотожним вимозі про визначення місця проживання дитини, розгляд якої судом можливий лише за наявності спору.

Наведене також відповідає правовим висновкам, що викладені Верховним Судом у постанові від 22.12.2021 у справі № 339/143/20.

Зважаючи на те, що сторони не позбавлені звернутися із вимогою про визначення місця проживання дитини у разі наявності спору до суду або ж до органу опіки та піклування, що відповідатиме вимогам ст. 161 СК України, а наявність чи відсутність спору з даного приводу на даний час жодними доказами не підтверджено, то позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи позицію позивача щодо розподілу судових витрат, суд покладає судові витрати на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.02.2020 у Деснянському районі у місті Києві у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 117- розірвати.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий