Справа № 559/2679/22
Провадження № 2-о/559/233/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Свириди М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Лопухович А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення факту батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме, просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 та внести зміни в актовий запис №4, складений 23 січня 1998 року Рачинською сільською радою Дубенського району Рівненської області. В обґрунтування заяви посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відомості про батька були внесені в актовий запис про його народження на підставі ст. 135 СК України. Біологічним батьком заявника є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження та виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних з Захистом Батьківщини, в ході відсічі збройної агресії РФ проти України в районі ведення бойових дій в населеному пункті Берестове, Донецької області. Батько заявника ОСОБА_2 проживав із його матір`ю ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах з початку 1997 року до 2006 року, виховував заявника. З самого народження і до дня смерті батько заявника завжди визнавав своє батьківство відносно нього. Всі родичі, знайомі, сусіди, знали, що заявник є сином ОСОБА_2 . Після припинення подружніх відносин із матір`ю заявника, ОСОБА_1 продовжував спілкуватися з батьком і підтримувати стосунки як батько та син, до дня його смерті. Встановлення даного факту необхідне ОСОБА_1 з метою отримання права на спадщину як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_2 . Тому, змушений звернутися з даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Лопухович А.О. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві. ОСОБА_1 додатково пояснив, що його батьки розійшлися, коли він пішов в перший клас. До останнього дня вони з батьком спілкувалися. Йому відомо, що після розлучення, його батько знову одружився, його дружину звати ОСОБА_4 , також у них є спільна дитина. Через деякий час вони також розлучидися. З ними бачився лише раз, на поминках його батька ОСОБА_2 ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини ще не звертався, чи хтось звертався з такою заявою йому не відомо.

Представник заявника - адвокат Лопухович А.О. суду пояснила, що матір померлого сприймає і заявника, і дочку ОСОБА_2 однаково як онуків і саме рідні померлого ОСОБА_2 ініціювали, щоб спадкування відбулося на обох дітей одинаково.

Представник заінтересованої особи Дубенсього ВДРАЦС в судове засідання не з`явився. Згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи проводити у відсутності представника відділу.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю заявника ОСОБА_1 . У 1997 році вони з ОСОБА_2 зустрічалися і вона завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_1 . Вони з ОСОБА_2 не були в офіційному шлюбі, тому під час запису в свідоцтві про народження вона вказала батьком ОСОБА_5 , не задумуючись в той час про наслідки. Її син підтримував відносини з батьком, спілкується з бабусею та тіткою. Підтвердила, що у ОСОБА_2 пізніше була інша сім`я та є ще дочка.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_2 та бабусею заявника ОСОБА_1 . Її син загинув на війні. Підтвердила, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 . Її внук народився ІНФОРМАЦІЯ_1 під час спільного проживання її сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . З 1998 року син з невісткою та онуком ОСОБА_1 проживали у неї, разом проживали приблизно років шість. ОСОБА_2 сприймав заявника як сина. Хрестила внука рідна сестра померлого ОСОБА_7 . Після того, як син розійшовся з ОСОБА_3 , у нього була інша сім`я та є дочка, ОСОБА_8 . Підтвердила, що Державним нотаріусом у м. Дубно було заведено спадкову справу за її заявою та заявою дочки померлого ОСОБА_2 . Також свідок бажає, щоб заяву про прийняття спадщини подав і син померлого ОСОБА_1 . Зазначила, що ні вона, ні бувша дружина та дочка померлого не заперечують, щодо прийняття спадщини сином померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 є сином її рідного брата ОСОБА_2 . До розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони проживали разом. Її брат завжди вважав ОСОБА_1 своїм сином. Свідок також підтримує відносини з заявником, оскільки вона є його тіткою та хресною, з ОСОБА_3 у них також хороші дружні відносини. Також підтвердила, що у її покійного брата була інша сім`я та є дочка ОСОБА_9 , якій також відомо, що у неї є брат. На скільки їй відомо, спору між ним щодо прийняття спадщини не має.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що заявник є її племінником та похресником, знає сім`ю заявника 22 роки. Підтвердила, що ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 . Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом з 1997 року, розійшлися коли заявник був в другому класі. Також їй відомо, що у ОСОБА_2 була інша сім`я та є дочка.

Заслухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . В свою чергу, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть №3270 та довідки про причину смерті, ОСОБА_2 помер внаслідок вибухової травми внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків (а.с.13,14).

У свідоцтві про народження ОСОБА_2 , його батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яка будучи допитаною в якості свідка підтвердила, що вона є бабусею заявника ОСОБА_1 (а.с. 15).

Також в судовому засіданні судом було оглянуто надані заявником копії фотокарток (а.с.16), які зі слів представника заявника підтверджують спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також їхнього сина ОСОБА_1 .

Завник стверджує, що померлий ОСОБА_2 являвся його батько. Відомості про батька були записані зі слів ОСОБА_3 згідно з ч.1 ст.135 СК України, оскільки вона та ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі.

Даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а саме підтверджується дослідженими матеріалами справи та показами свідків.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття.

Згідно із ст. 130 Сімейного кодексу України (надалі СК України), у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст.128 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18 зроблено висновок щодо застосування ст.130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлення в судовому порядку факту батьківства необхідне заявнику для отримання права на спадщину як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_2 , отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту батьківства, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернувся із заявою про встановлення факту, що для нього має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 130 СК України, ст. 4, 13, 223, 247, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Дубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районні Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (код , місцезнаходження: вул. Мирогощанська, 52, м. Дубно, Рівненської області) про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_4 .

Внести зміни в актовий запис № 4, складений 23 січня 1998 року Рачинською сільською радою Дубенського району Рівненської області на ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , уродженця с. Рачин, Дубенського району, Рівненської області, а саме змінити відомості про батька дитини, замість - ОСОБА_5 , внести - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , громадянин України.

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 25 листопада 2022 року.

Суддя М.В. Панчук