Справа № 464/932/22
пр.№ 2/464/812/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2022 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.,

секретар судового засідання Мерза Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 30 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2240; стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн., 19,85 грн. сервісного збору, 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.09.1995 між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через різні погляди на сімейне життя з часом відносини в шлюбі поступово погіршувалися. Виникали постійні сварки, непорозуміння, скандали, які зруйнували атмосферу любові і поваги між ними. Їхнє спільне проживання стало нестерпним, а збереження шлюбу в подальшому є неможливим, суперечить її інтересам. З вересня 2021 року вони припинили шлюбні відносини і перестали будь-як спілкуватися. З січня 2022 року вони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства та побуту. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 22.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, 21.04.2022 від її представника надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує та просить задоволити.

У судове засідання відповідач не з`явився, 21.04.2022 від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що обставини зазначені у позовній заяві не відповідають дійсності та є надуманими. Разом з тим, проти розірвання шлюбу не заперечив, просить шлюб розірвати, а розгляд справи проводити у його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяви та клопотання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30 вересня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2240. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати.

Розподіл витрат зі сплати судового збору підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до абз.5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (Справа N 1-23/2009) конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем подано договір №08-21/ЦС про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2021, згідно якого розмір гонорару складає 6000 грн.

Згідно поданого розрахунку сум судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу адвоката становлять 6000 грн. Адвокатом проведено зустріч з клієнтом, ознайомлення, вивчення, правовий аналіз цивільної справи, підготовка, складення та подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, переліку необхідних документів та доказів, складення необхідних процесуальних документів, участь у судових засіданнях.

Як вбачається з квитанції №14102 від 14.02.2022 позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату за послуги адвоката сумі 6000 грн.

Разом з тим, суд критично оцінює розрахунок вартості наданих послуг, вважає його не співмірним з обсягом отриманих позивачем юридичних послуг. Крім того, суд звертає увагу, що адвокат не брав участь у судовому засіданні.

Відтак, враховуючи вищевикладене та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 1000 гривень.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 141, 142, 206, 263, 265 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 30 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2240.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 496,20 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі1000 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, в сумі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та проголошено 21 квітня 2022 року.

Головуючий Борачок М.В.