Справа № 621/546/15-ц
Провадження № 6/621/21/22
УХВАЛА

Імнем України

22.04.2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий - суддя Вельможна І.В.,

секретар судового засідання Лацько А.В.,

заявник (боржник) ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

у с т а н о в и в:

13.04.2022 від Жовківського районного суду Львівської області за підсудністю, надійшла заява ОСОБА_1 , про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

13.04.2022 справа надійшла до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю Вельможну І.В.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 , зазначив, що 04.03.2022 постановою начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Краківець" було прийняте рішення про відмову в перетині ним державного кордону на виїзд з України. Підставою для прийняття такого рішення стали відомості про наявність ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2018 у справі №621/302/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

ОСОБА_1 , зазначає, що на даний час є підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України враховуючи, що про наявність зазначеної ухвали йому стало відомо лише при спробі перетину кордону і на даний час він позбавлений можливості її оскарження. В зв`язку з введенням воєнного стану і веденням активних бойових дій він та його родина були вимушені виїхати за межі Харківської області, крім того, він є інвалідом І групи та потребує догляду, відповідної допомоги, яка надавалась членами його родини, а заборона виїзду за межі України позбавляє його можливості бути поряд із рідними та покладатись на них.

З підстав наведеного вище ОСОБА_1 , просив його заяву задовольнити.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, телефонограмою повідомив про неможливість прибуття до суду оскільки є внутрішньо переміщеною особою в с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області, просив його заяву задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. в судове засідання не з`явився.

Враховуючи дію воєнного стану в країні, неможливість забезпечення безпосередньої участі учасників справи у судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, що в першу чергу має на меті забезпечити доступ до правосуддя та судовий захист прав та інтересів осіб.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В перебуває виконавче провадження № 56877086 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 302239,26 грн. з примусового виконання виконавчого листа № 621/302/17, виданого 16.07.2018 року Зміївським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 01.10.2016 року 242151,00 грн., 24215,10 грн. штрафу за прострочення зобов`язання, 816,02 грн. 3% річних, а всього 267182,12 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам рекомендованим листом 30.07.2018 року. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На вимогу приватного виконавця, протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення п. 3 ч. 5 ст. 19 до ЗУ Про виконавче провадження, боржником декларацію про доходи та майно не надано.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2018 подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов`язань задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань покладених на нього за виконавчим документом (виконавчий лист №621/302/17 від 17.04.2018 року), виданим Зміївським районним судом Харківської області 16.07.2018 року.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який був затверджений Верховною радою України, на строк до 25.05.2022.

Кабінет Міністрів вніс зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України. Серед іншого, зміни визначають деякі питання щодо перетинання кордону в період дії на території України надзвичайного або воєнного стану.

Нововведення, зокрема, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 29 березня 2022 року № 383 та від 01 квітня 2022 року № 399. гідно з цими Постановами, особи з інвалідністю мають право перетинати державний кордон за наявності таких документів: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (форма первинної облікової документації № 157-1/о) або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідки для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики (далі документи, що підтверджують інвалідність). Перетин державного кордону може здійснюватися: особою з інвалідністю І чи ІІ групи у супроводі одного або обох батьків, на утриманні яких перебуває така особа з інвалідністю, дружини /чоловіка, повнолітніх сина/ доньки, їх дружини/ чоловіка (за наявності документів, що підтверджують родинні зв`язки та інвалідність);

Як вбачається з копії посвідчення серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , є інвалідом І групи. (а.с.6)

Згідно до частина 5 статті 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше.

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

Так, доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 , має намір ухилитися від виконання рішення суду, відсутні.

У розумінні статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, суд вважає що ОСОБА_1 , умисно не ухиляється від виконання своїх зобов`язань, а здійснює виконання в межах можливості та фінансового стану, більш того, виходячи з умов введення воєнного стану в країні, безпосередніх бойових дій на території Харківської області, факту того, що життя та здоров`я людини є найвищими цінностями суспільства, доводи заяви ОСОБА_1 , є слушними та приймаються судом як мотивовані.

Таким чином, заява підлягає задоволенню, і таке рішення, на розсуд суду, не є порушенням законодавчо закріпленої гарантії на виконання судових рішень, забезпечує баланс інтересів сторін та є справедливим.

Керуючись ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яке встановлено ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2018 року до виконання зобов`язань покладених на нього за виконавчим документом (виконавчий лист №621/302/17 від 17.04.2018 року), виданим Зміївським районним судом Харківської області 16.07.2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 22.04.2022.

Суддя: