Справа № 369/7303/21
Провадження № 2/369/1384/22
РІШЕННЯ

Іменем України

25.04.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Янченка А.В., за участю секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2021 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 21 липня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір згідно з яким йому було надано у користування кредитну картку із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.03.2019 року.

24.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, яка 10.07.2020 року повідомила, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_2 , відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 .

16 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до спадкоємця з листом-претензією, але оскільки вимоги позивача відповідачем не виконані в добровільному порядку, АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даною позовною заявою та просив стягнути з відповідача, як спадкоємця позичальника, кредитну заборгованість у сумі 8 651,84 грн. та судові витрати в сумі 2270.00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.06.2021 року вказану справу було прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини

21 липня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , було укладено кредитний договір, згідно з яким йому було надано у користування кредитну картку із початковим лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.03.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до листа отриманого від Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області станом на 19.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 значились зареєстрованими: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , 1934 року народження; ОСОБА_1 , 1973 року народження та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно листа отриманого від Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 14.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , зареєстрований за даною адресою: з 11.08.1990 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із викладеного, спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 15.03.2019 року по 15.09.2019 року.

Відповідач ОСОБА_1 , 1973 року народження є спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За позичальником ОСОБА_2 станом на дату смерті існує заборгованість по кредитному договору у розмірі 8 651,84 грн., яка згідно з розрахунком АТ КБ «ПриватБанк», складається з тіла кредиту - 8 651,84 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» 24.06.2020 року, відповідно до ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, надіслало претензію кредитора до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в якій позивач просив повідомити чи відкривалась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_2 , включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.

10 липня 2020 року Києво-Святошинською районною державною нотаріальною конторою Київської області було надано відповідь на претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDNWFC6 від 26 травня 2020 року до спадкоємців померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надійшла 02 липня 2020 року і зареєстрована в журналі реєстрації вхідних документів № 653/02-14 та в Книзі обліку і реєстрації спадкових справа за № 933. Також на підставі вказаної претензії була заведена спадкова справа за № 285/2020. Претензія до спадкоємців боржника долучена до спадкової справи.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Частиною 1 та частиною 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

У відповідності до ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року.

Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 Цивільного кодексу України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 Цивільного кодексу України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . АТ КБ «ПриватБанк», як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса 24.06.2020 року із дотриманням строків встановлених ст. 1281 Цивільного кодексу України.

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що вимоги кредитора до спадкоємця ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором б/н від 21 липня 2018 року в сумі 8 651,84 грн.

Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачена позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально, в розмірі 2270,00 грн. відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 10-13, 81, 141, 176, 258, 259, 264, 265, ч.4 ст. 268 ЦПК України, ст.ст. 1054, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270, 1281, 1282, ЦК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570, 8 651 (вісім тисяч шістсот п`ятдесят одну гривню) 84 коп. заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) за кредитним договором від 21.07.2018 року та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Янченко