Справа № 585/2218/22
Номер провадження 2-о/585/93/22
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Цвєлодуб Г.О.,

секретаря судового засідання - Салій О.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Немирів», про встановлення факту трудових відносин,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що він перебував в трудових відносинах з колгоспом імені Браташа та фактично відпрацював у 1979 році - 266 вихододнів, у 1980 році - 201 вихододень, у 1981 році - 118 вихододнів, у 1984 - 70 вихододнів, у 1986 році - 118 вихододнів, у 1987 році - 70 вихододнів, у 1988 році - 44 вихододнів.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що він звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з метою оформлення пенсії за віком, але відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії № 99 від 19.08.2022 страховий стаж складає 28 років 1 місяць 29 днів. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи у колгоспі імені Браташа, оскільки не надано довідку про відпрацьовані вихододні. Згідно довідки № 153 від 08.10.2020 колгосп імені Браташа був реорганізований та став ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «НЕМИРІВ», проте з 1979 по 1999 роки книги обліку по заробітній платі по ОСОБА_1 не збереглися. Встановлення факту створює заявнику умови для здійснення особистого майнового права отримання пенсії.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, пояснили обставини, викладені в ній.

Представники заінтересованих осіб до суду не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області в заяві до суду просили проводити справу за відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 05.08.1979 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почав свою трудову діяльність з 13.07.1979 року шляхом вступу в члени колгоспу імені Браташа, працював електриком до 1980 року, з 1981 року працював шофером, у 1982 році проходив строкову військову службу, з 16.06.1984 по 23.10.1984, з 20.03.1986 по 29.09.1986, з 01.10.1987 по 31.05.1988 знову працював шофером. У 1979 році відпрацював 266 вихододнів з 280, причина - не повністю відпрацював рік, у 1980 році відпрацював 201 вихододень з 280, причина - навчався, у 1981 році відпрацював 118 вихододнів з 280, причина - навчався, у 1984 відпрацював - 70 вихододнів, у 1986 році відпрацював 118 вихододнів з 270, у 1987 році - 70 вихододнів, у 1988 році - 44 вихододнів(а.с. 9-10).

Відповідно до рішення про відмову у призначенні пенсії № 99 від 19.08.2022 страховий стаж складає 28 років 1 місяць 29 днів, за результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано періоди роботи у колгоспі імені Браташа, оскільки не надано довідку про відпрацьовані вихододні(а.с. 11).

Як вбачається з довідки № 153 від 08.10.2020, виданої ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «НЕМИРІВ», колгосп імені Браташа був реорганізований та став ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «НЕМИРІВ»(а.с. 12).

Згідно довідки № 154 від 08.10.2020, виданої ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС «НЕМИРІВ», з 1979 по 1999 роки книги обліку по заробітній платі по ОСОБА_1 не збереглися(а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 від 06.05.1981, виданого Роменською автошколою, ОСОБА_1 навчався з 26.11.1980 по 22.04.1981 по програмі підготовки водіїв автомобілів 3 класу. Також факт навчання підтверджується екзаменаційною карткою водія № 735103 від 22.04.1981 року (а.с. 14-15).

Так, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший. Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії.

Відповідно до підпункту "б" пункту 7 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Таким чином, трудова книжка та довідки є належними документами, що підтверджують роботу позивача у в районах Крайньої Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Окрім цього, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кожен окремо, підтвердили, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно працював в колгоспі імені Браташа з 1979 року до 1988 року. Періоди його виходу на роботу не повний робочий рік пов`язані з тим, що ОСОБА_1 навчався на водія.

Отже, враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство та виходячи з того, що ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з колгоспом імені Браташа, проте книги обліку по заробітній платі по ОСОБА_1 не збереглися, що унеможливлює реалізацію права особи на пенсію за віком, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265, 315-316 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , перебував в трудових відносинах з колгоспом імені Браташа та фактично відпрацював у 1979 році - 266 вихододнів, у 1980 році - 201 вихододень, у 1981 році - 118 вихододнів, у 1984 - 70 вихододнів, у 1986 році - 118 вихододнів, у 1987 році - 70 вихододнів, у 1988 році - 44 вихододнів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ