Справа № 336/2436/21
Провадження № 2/336/2511/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А. за участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про поділ майна подружжя.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

27.09.2021 прийнято до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, вимоги за зустрічним позовом об`єднано з первісним позовом про що постановлено ухвалу (а.с. 229-230)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2022 підготовче провадження у справі закрито (т.2 а.с.25), справу призначено до розгляду по суті на 10.02.2022 на 12.00 год.

10.02.2022 розгляд справи відкладено на 06.04.2022 на 09.00 год. про що всі учасники були повідомлені, що підтверджується копією поштового повідомлення (а.с. 40).

06.04.2022 року належним чином повідомлені сторони по справі та їх представники до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 02.05.2022, а через неявку 02.05.2022 року на 10.06.2022.

Між тим, 10.06.2022, 22.08.2022, 07.10.2022 сторони та їх представники до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Жодних клопотань від них не надходило.

15.11.202 року до початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рогозіна О.В. надійшла заява про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою у останні чотири судові засідання позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представника адвоката Сербоолової Н.М. Окрім іншого, у своїй заяві адвокат Рогозін О.В. просить залишити без розгляду первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя. Вказану заяву просили розглянути без їх участі про що зазначили у своїй заяві.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залишити вищевказані позовні заяви без розгляду у зв`язку із такими обставинами.

Згідно п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи; позивач до початку розгляду справи подав заяву про залишення позову без розгляду.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

При цьому, суд зазначає, що «завчасно» означає необхідність повідомити у такі строки, щоб у суду була інформація про це не пізніше початку судового засідання. Спосіб повідомлення може бути різним (закон їх не обмежує) - телефоном, поштою, тощо.

Остаточно поважність причин неприбуття оцінюватиме суд у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає з`явитися до суду, відрядження тощо.

Неповідомлення про причини неприбуття за правовими наслідками прирівняне до неприбуття в судове засідання без поважних причин.

Причини неприбуття слід визнавати неповажними, якщо за таких причин особа мала реальну можливість прибути в судове засідання або надіслати свого представника. Тож поважність причин неприбуття є оціночною категорією, яка залежить від конкретних обставин, тому про вирішення цього питання суд постановляє вмотивовану ухвалу.

До поважних причин можуть бути віднесені такі обставини, дії, явища, які не залежать від волі особи, відносно якої вони виникли. Внаслідок таких обставин, особа не має змоги належним чином виконувати покладені на неї обов`язки.

Неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, є повторним, коли позивач вдруге не прибув на розгляд справи і в суду є достовірні (докази) про те, що обидва рази його було належним чином повідомлено.

Згідно приписів чинного законодавства сторони процесу повинні добросовісно виконувати свої права та обов`язки.

Добросовісність (лат. bona fides) розуміється, як самостійний правовий принцип, як презумпція, як вказівка на винність або об`єктивну протиправність діяння. В цілому, під добросовісністю варто розуміти прагнення суб`єкту до правомірності власної правової поведінки, її соціальної нешкідливості, юридичної досконалості способу досягнення поставленої мети.

З урахуванням визначених правових аспектів, суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом по справі допущені неодноразові зловживання правом, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи та суперечить принципам цивільного судочинства України, а отже, повинно бути припинено законодавчо встановленими інструментами.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, відповідач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Крім того, слід враховувати, що засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Принцип рівності перед судом є основою сучасної концепції справедливого правосуддя. Для кожної людини у правовій державі насамперед важливо мати доступ до правосуддя і можливість вільно, швидко, безперешкодно реалізувати право на судовий захист незалежно від належності до певної соціальної групи або інших персональних характеристик особи.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Отже, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача за первісним позовом та його представника належним чином про дату час і місце проведення судових засідань за їх участю для реалізації ними права судового захисту.

При цьому, враховуючи предмет розгляду справи та характер доказів у справі, суд вважає неможливим здійснювати розгляд даної справи за відсутності позивача за зустрічним позовом, що є перешкодою для розгляду справи в цілому.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення зустрічного позовові ОСОБА_2 без розгляду, оскільки має місце неявка позивача та його представника у судові засідання без поважних причин, без повідомлення ними про причини неприбуття та без наявності заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Окрім того, суд звертає увагу, що жодних клопотань від ОСОБА_2 та його представника про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, про неможливість прибути до суду, тощо за останні вісім місяців до суду не надходило.

Щодо вимог про залишення первісної позовної заяви без розгляду, суд приходить до висновку, що в цій частині заява також підлягає задоволенню, оскільки звернення позивача до суду з заявою про залишення позову без розгляду гарантовано п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України і таким своїм правом позивач скористався.

Додатково необхідно роз`яснити позивачам у відповідності до ч. 2 ст. 257 ЦПК України, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257, 353, 354 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Надіслати копію ухвали сторонам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.А. Савеленко