Справа № 296/3303/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Репікової З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу №296/3303/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 05 квітня 2021 року звернулась із вказаним позовом ОСОБА_1 , в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 14 вересня 2020 року є студенткою факультету інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії Вінницького національного технічного університету, де навчається на денній держбюджетній формі навчання.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що повнолітня ОСОБА_4 , навчається на денній формі і не має джерел доходів, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків, оскільки самостійно покривати витрати на навчання, проживання та харчування не має можливості.

Ухвалою судді від 09 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с.13).

На виконання вимог вказаної ухвали, 22 липня 2021 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позову (а.с.43).

Ухвалою судді від 06 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.38-39).

Від відповідача 13 грудня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, посилаючись на те, що він не ухиляється від свого обов`язку утримання дочки. Маючи на своєму утриманні ще двох неповнолітніх дітей, дружину і матір похилого віку, основну частину свого доходу він витрачає на щоденні потреби родини, сплачує комунальні платежі, купує одяг, продукти харчування, медикаменти тощо. Діана навчаючись у вищому навчальному закладі користується пільгами та підтримкою для здобуття вищої освіти, як дитина учасника бойових дій, зокрема, навчається на повній оплаті навчання за рахунок коштів державного бюджету, отримує соціальну стипендію, забезпечується безкоштовно підручниками, безоплатним проживання в гуртожитку, харчуванням і т.д. На підтвердження вказаних обставин, позивач надав копію свого посвідчення ветерана війни-учасника бойових дій, копії свідоцтв про народження своїх неповнолітніх дітей, пенсійне посвідчення ОСОБА_5 та довідку про перебування останньої на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області і отримання нею пенсії за віком (а.с.64-68, 69, 70, 71, 72).

Представник позивача 27 червня 2022 року надав суду відповідь на відзив, де просить позовні вимог його довірителя задовольнити у повному обсязі, оскільки, відповідач не довів свою неспроможність здійснювати утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, через не надання будь-яких доказів, що підтверджують відсутність доходу (а.с.107-110).

Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача 11 листопада 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача 11 листопада 2022 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві та просить ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 000,00 грн.

Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та довідки про склад сім`ї (а.с.13, 114).

Згідно копії довідки Вінницького національного технічного університету за №14 від 18.01.2021, ОСОБА_3 з 14 вересня 2020 року є студенткою факультету інформаційних технологій та комп`ютерної інженерії Вінницького національного технічного університету, де навчається на денній держбюджетній формі навчання (а.с.27).

Згідно із ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 23.01.2019 (справа №346/103/17) вказав наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів суд враховує, що відповідач, на утриманні якого порубає двоє неповнолітніх дітей, є особою працездатного віку. Доказів, які б свідчили про його неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, в розпорядження суду не надано.

Доводи ОСОБА_2 , що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надано достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Разом з тим, позивачем не спростовано доводи відповідача, що донька ОСОБА_4 має соціальну стипендію, забезпечена підручниками, безоплатно проживає у гуртожитку, докази протилежного суду також не надано.

Враховуючи, що дочка відповідача є повнолітньою, продовжує навчання на бюджетній основі, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, а також, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу і відповідно до ст.141 СК України, батько та мати мають рівні права і обов`язки по відношенню до дитини, суд вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частки заробітку відповідача буде достатнім для належного утримання повнолітньої ОСОБА_4 , яка продовжує навчання.

На думку суду, вказаний розмір аліментів з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, буде відповідати інтересам та потребам дитини.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка навчається у Вінницькому національному технічному університеті, починаючи з 05 квітня 2021 року і на час навчання, але не довше як до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення в порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя В. П. Маслак