Провадження №2/524/3238/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, стягнення коштів та припинення права власності на 1/2 частину автомобіля,

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що 13.06.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_4 . Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 08.02.2018 шлюб між ними розірвано. 10.07.2017 року за час подружнього життя між ТОВ «Сан Моторс» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу № 66/2017-СМП 66, згідно якого останній придбав автомобіль Nissan Qashqai, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до п.2.2 договору повна вартість автомобіля становить 678915 грн. 20.07.2017 року ОСОБА_4 уклав з ПАТ «Креді Агріколь Банк» кредитний договір № 1/3134309 на строк до 19.07.2022 року. Відповідно до п.1.2.1 кредит надається позичальнику в розмірі 475240,50 грн. на купівлю транспортного засобу Nissan Qashqai, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 для особистих потреб. Згідно п.1.2.2. договору 18962 грн. кредитних коштів спрямовано на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків та на випадок хвороби, укладеним між ПАТ «Страхова компанія «Кардіф», позичальником та банком. Таким чином, на придбання автомобіля використано 203 674,50 грн. спільних коштів подружжя. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у володінні та користуванні відповідача. Кредитні кошти відповідач повертає банку одноособово.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 1/2 частину коштів використаних зі спільного бюджету подружжя на купівлю автомобіля у розмірі 101837,25 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2022 року відкрито спрощене провадження по вищезазначеній справі.

Заочним рішенням суду 18.05.2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та стягнення коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1/2 частину грошових коштів, використаних зі спільного бюджету подружжя на купівлю автомобіля Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 у розмірі 101837,25 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1018,40 грн.

25.08.2022 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішеннязадоволено. Скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.05.2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

05.09.2022 представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом Дашко М.В. подано відзив на позов. Просить відмовити у задоволенні позову. Вважає. що позивач не вправі вимагати стягнення грошової компенсації виплаченого кредиту, оскільки поділу підлягає майно, яке набуто подружжям за час шлюбу, або ж кошти, які були отримані у результаті відчуження майна без згоди іншого співвласника, а не кошти за які подружжям було набуте спільне майно період шлюбу. Просить відмовити у позові за безпідставністю. Стягнути з позивача на користь відповідача у повернення судових витрат на професійну правничу допомогу 12 000 грн.

08.09.2022 адвокатом Дашко М.В. подана окрема заява про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Повідомив, що ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 23.05.2019 року аналогічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, стягнення коштів залишено без розгляду. На його думку, принаймні 14.09.2017 року ОСОБА_5 дізналась про порушене право, звертаючись до суду 29.10.2021 нею пропущено передбачений ст. 256 ЦК України трирічний строк позовної давності.

09.09.2022 адвокат Дашко М.В. подав суду відомості щодо ринкової вартості спірного транспортного засобу - скрін- шоти сайту Авто Ріо.

28.09.2022 року позивач ОСОБА_3 подала заяву про зміну / збільшення/ позовних вимог. Остаточно просить в рахунок поділу майна стягнути з ОСОБА_4 , на її користь Ѕ частину вартості спірного транспортного засобу 101 837, 25 грн. Припинити право власності ОСОБА_3 на Ѕ частину спірного майна. Питання про поновлення строку позовної давності нею ставилось при поданні первісного позову. Після залишення позову без розгляду мала намір звернутись до суду, але перешкодою стала пандемія коронавірусу, численні карантинні обмеження, перебування з 10.11.2020 по 24.11.2020 на стаціонарному лікуванні. Через хворобу мала скрутне матеріальне становище та вимушена звільнитись з роботи.

Ухвалою суду від 29.09.2022 по справі призначено судову авто товарознавчу експертизу вартості транспортного засобу.

14.10.2022 суду надано висновок за № 144 від 14.10.2022 судового експерта Сумцова вартості транспортного засобу автомобіля Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 ,яка становить 837 240, 78 грн

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_1 просить збільшені позовні вимоги задовольнити. Автомобіль придбаний подружжям частково за спільні частково за кредитні кошти, поділу підлягає Ѕ частина суми спільно сплачених коштів подружжям. Наголошує, що позивач зверталась до відповідача з пропозицією мирової угоди. Окремо зазначив, що ОСОБА_4 проживає у Сполучених штатах Америки з березня 2019 року. Оскільки у судовому засіданні приймає участь представник, суду позиція ОСОБА_4 , щодо позовних вимог невідома. Вважав, що суд повинен заслухати ОСОБА_4 , визнавши його явку у судове засідання обов`язковою. Окремо наголошував, щодо наявності підстав для поновлення строків позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Дашко М.В. підтримує доводи відзиву, просить відмовити у позові, крім іншого, з підстав пропуску строку звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.06.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис 384.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.02.2018 року шлюб між ними розірвано.

10.07.2017 року між ТОВ «Сан Моторс» та ОСОБА_4 укладено договір № 66/2017-СМП 66 купівлі-продажу автомобіля марки Nissan, згідно якого останній придбав автомобіль Nissan Qashqai, 2017 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 .

Відповідно до п.2.2 договору повна вартість автомобіля становить 678 915 грн.

Згідно п.2.2.2. договору покупець протягом одного банківського дня з моменту укладення договору зобов`язується сплатити на поточний рахунок продавця частину повної ціни автомобіля у сумі 203 674,50 грн.

Відповідно до акту № 66 приймання передачі від 18.07.2017 до договору № 66/2017-СМП 66 ОСОБА_4 прийняв новий автомобіль Nissan Qashqai в повній комплектації і технічно-справному стані.

20.07.2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 1/3134309, згідно якого банк надав останньому кредит у сумі 494202 грн. Строк користування кредитом з 20.07.2017 по 19.07.2022 року включно.

Згідно п. 1.2. кредитного договору кредит надається позичальнику в розмірі 475 240,50 грн. на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 .

Як постає з позовної заяви після розірвання шлюбу автомобіль залишився у володінні та користуванні ОСОБА_4 . Кредитні кошти відповідач повертає банку одноособово. Вказана обставина визнана відповідачем, що є підставою ля звільнення від доказування (ч. 1 ст. 82 ЦПК України)

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Наведеними нормами права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна- автомобіля Nissan Qashqaі до спільної власності подружжя та є таким, що належить подружжю.

Судом встановлена ринкова вартість спірного транспортного засобу автомобіля Nissan Qashqaі, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 за висновком судової автотоварознавчої експертизи за № 144 від 14.10.2022 станом на день розгляду справи - 837 240, 78 грн

Позивач стверджувала, що об`єктом поділу є кошти подружжя в сумі 203 674,50 грн. використані на купівлю автомобіля Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, зі спільного бюджету подружжя ОСОБА_6 , та позивач має право на 1/2 частину вказаних коштів, які є спільним майном подружжя.

Частиною 2 ст 72 СК України встановлено, що до вимоги про поділ майна подружжя, заявлених після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня коли один із співвласників дізнався або міг знатися про порушення свого права.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Так, ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 23 травня 2019 року, крім іншого, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , АВТ «Креді Агріколь Банк» про поділ майна подружжя, стягнення коштів залишено без розгляду, скільки належним чином повідомлений позивач повторно не з» явився у судові засідання, не повідомив про причини неявки, та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, її нез`явлення перешкоджає розгляду справи. Ухвала набрала законної сили.

Предметом позову був спірний транспортний засіб Nissan Qashqai, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Дашко М.В., який не обмежений у представництві інтересів відповідача, подав заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

/європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність це законне права правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечує юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігання несправедливості, яка може статися у разі, якщо суди будуть вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже майже втратили достовірність і повноту зі сплином часу рішення від 22.10.1996 року у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства.

Відповідно до ч. 3, ч. 4ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Сторонами не заперечувались, як факти перебування сторін у зареєстрованому шлюбі з 2014 року та його розірвання рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука 08.02.2018 року, а також ініціюванням ОСОБА_5 спору по поділ майна 18.09.2017 року за результатами якого ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 23.05.2019 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишені без розгляду.

Отже, враховуючи те, що співвласником транспортного засобу ініційовано спор щодо його поділу 18.09.2017 року, про що свідчить реєстраційна документація, позивач ОСОБА_5 звернулася з аналогічним позовом 29.10.2021 року. Таким чином, суд приходить до висновку про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин.

Поважних причин переривання строку позовної давності в межах строку позовної давності позивачем не надано. Не є такими підставами перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 10.11.2020 року по 24.11.2020 року та подальші життєві негаразди, оскільки останні відбулися після закінчення трирічного строку звернення до суду.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Відповідачем заявлено про стягнення з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що у своєму відзиві на позовну заву від 05.09.2022 року представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Дашко М.В. повідомив, що в зв`язку з розглядом справи сплатив 12 000 грн, що підтверджується квитанцією №9 від 02.09.2022 року та актом виконаних робіь від 02.09.2022 року за договором про надання професійної правничої допомоги № 672 від 01.09.2022 року З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги від 01.09.2022 року укладений між адвокатом Дашко М.В, та ОСОБА_4 ордер на надання правничої допомоги.

До відзиву на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги подано до суду детальний опис робіт, виконаних адвокатом при надані професійної правничої допомоги з описом наданих послуг та вартості кожної з них окремо, а також кількість годин, витрачену на кожну з цих послуг, акт виконаних робіт та квитанцію на суму 12000 грн.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 24 січня 2022 року у справі №757/36628/16-ц зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Таким чином, враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, позивачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами та виходячи зі змісту та обсягу виконаних адвокатом послуг, суд вважає за необхідне покласти на позивача понесені відповідачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в загальній сумі 12000 грн.

Керуючись ст. ст. 2,4,5,10, 11,12,13, 76-82,89, 141, 259, 263-265, 354, ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, стягнення коштів та припинення права власності на 1/2 частину автомобіля - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2010,80 грн. віднести на рахунок позивача.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , НОМЕР_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.С. Предоляк