Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8220/20 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 84 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/8220/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), Державного підприємства «Сетам», треті особи: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 , про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту про реалізацію предмета іпотеки

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року, ухвалене під головуванням судді Рожкової О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом та після його уточнення просила:

-визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 07.09.2020 з продажу предмета іпотеки Ѕ частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами яких це майно придбано ОСОБА_2 за ціною 59 268,24 грн.

-визнати недійсним протокол проведення електронних торгів №500985 від 07.09.2020 з продажу предмета іпотеки Ѕ частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

-визнати недійсним Акт про реалізацію предмета іпотеки від 29.09.2020 у виконавчому провадженні №61816773, складений державним виконавцем про придбання ОСОБА_2 Ѕ частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

-стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 понесені судові витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з метою виконання виконавчого листа Корольовського районного суду м. Житомира від 13.05.2015 № 296/5743/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №014/1102/82/92287, 07.09.2020 ДП «Сетам» проведено електронні торги по лоту №437650 з реалізації належного позивачу, як майновому поручителю, Ѕ частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який був предметом іпотеки та виступав як забезпечення зобов`язань перед банком за споживчим кредитом. Даний житловий будинок використовується нею та членами її сім`ї як місце постійного проживання, будь-якого іншого майна на праві власності вона та її чоловіка не мають. На час проведення електронних торгів з продажу предмета іпотеки Ѕ частини житлового будинку, вказане майно було єдиним та постійним місцем їх проживання та інших членів сім`ї і згоди на звернення стягнення на нього позивач не надавала, а тому реалізація майна з прилюдних торгів відбулася з порушенням встановленого мораторію, передбаченого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, дізнавшись про проведення електронних торгів нею було подано скаргу на дії державного виконавця щодо примусової реалізації житлового будинку та ухвалою Корольовського районного суду м. Житомир від 04.09.2020 було зобов`язано Корольовський ВДВС у м. Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відкликати з ДП «Сетам» заяви про виставлення на прилюдні торги спірного житлового будинку та зобов`язано ДП «Сетам» зняти (відкликати) з електронних торгів, що призначені на 07.09.2020 лоти №437650 та №437652. Проте, зазначене судове рішення було залишено без уваги, що призвело до відчуження на електронних торгах майна, яке не могло бути примусово відчужене.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року позов задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Тараненко Я.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи перед винесенням рішення та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно і неповного досліджено докази та їх оцінки, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного визначення правовідносин сторін, а також суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого спір був вирішений неправильно. Позивачем не підтверджено факту постійного проживання за даною адресою, а надано до матеріалів справи лише довідку про реєстрацію місця проживання. Твердження позивача про те, що спірне нерухоме житлове приміщення використовується ним як місце постійного проживання, належними і допустимими доказами не доведено. Факт реєстрації позивача у будинку, не є беззаперечним доказом того, що спірне житлове приміщення використовується нею як місце постійного проживання, при цьому будь-яких інших належних і допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано.

Від представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» надійшов відзив, в якому товариство підтримує апеляційну скаргу і просить її задовольнити.

Представник позивача адвокат Ващук Ю.С. у поданому відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вона у судовому засіданні підтримала свою позицію і надала пояснення, які відповідають її відзиву.

Представник Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 05 вересня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійний банк «Аваль» (надалі Банк) та ОСОБА_3 , було укладено Кредитний договір №014/1102/82/92287 за умовами якого Кредитор надає Позичальнику споживчий кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 19 000,00 доларів США, відповідно до п.2.1 якого кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі (а.с.6 том 1).

Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 05.09.2006 між Банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого, предметом іпотеки є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,1 кв.м., житловою 39,2 кв.м., який належить іпотекодавцям ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. 03.06.2005 за р.№3249. На строк дії договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавців(а.с.7-8 том1).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 22.10.2014 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/1102/82/92287 від 05.09.2006 року у розмірі 166 950,38 грн, заборгованість по процентам у розмірі 74 949,26 грн, пеню у розмірі 1 000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 654,00 грн., а всього 246 553, 64 грн (а.с.100-102 том 1).

14 квітня 2020 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 242 899,64 грн на підставі виконавчого листа від 13 травня 2015 року № 296/5743/14, виданого Корольовським районним судом м. Житомира (а.с.86-87 том 1).

07 вересня 2020 року відбулись торги з реалізації предмета іпотеки - 1/2 частини житлового будинку загальною площею 62,1 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (лот №437650), переможцем яких згідно протоколу №500985 від 07.09.2020 став ОСОБА_2 з ціновою пропозицією 59 268,24 грн (а.с.12 том 1).

Сторонами не заперечується, що станом на 27.12.2019 позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належало по 1/2 частці будинку АДРЕСА_2 . Це підтверджується також Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.19-21 том 1).

Згідно копії довідки ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир» №666 від 11.09.2020 в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: - ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_4 , 1989 року народження, неповнолітній син ОСОБА_5 , 2004 року народження (а.с.17 том 1).

Відповідно до копії Акту від 08 липня 2021 року, затвердженого Директором ТОВ «КК «КомуЕнерго-Житомир», на підставі свідчень сусідів, комісією в складі працівників ТОВ «Керуюча Компанія «КомЕнерго-Житомир» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 з 03 червня 2005 року зареєстровані та фактично проживають громадяни: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 60 том 2).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 (справа № 438/610/14-ц) зазначила, що за змістом частини другої статті 638 та частини першої статті 640 ЦК України моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу та дії, спрямовані на передання такого майна у володіння покупця, що підтверджують відповідний протокол, акт про проведені прилюдні торги та державна реєстрація права власності за покупцем.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року (справа № 678/301/12 ) правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів. Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 (далі - Порядок), електронні торги - це продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (у редакції, чинній на момент проведення електронних торгів) передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті. Крім того, за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, та за умови, що загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що зазначене нерухоме майно підпадало під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який був чинним на момент проведення 07.09.2020 електронних торгів. Крім того, суд врахував, що позивачем вчинялися дії щодо оскарження рішень та дій державного виконавця щодо примусової реалізації зазначеного житлового будинку, такий будинок, загальною площею 62,1 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, є місцем постійного проживання позивача разом з родиною, оскільки остання в цьому будинку зареєстрована з 2005 року, та в матеріалах справи відсутні і відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача іншого житла на праві власності, ніж те, що передано в іпотеку.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1. Договору іпотеки від 05.09.2006 , цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору № 014/1102/82/92287 від 05 вересня 2006 року. Зазначений договір не містить посилань на те, що він забезпечує зобов`язання за споживчим кредитом (т. 1 а.с.6-9).

Також відсутнє таке посилання і в рішенні Корольовського районного суду м. Житомира від 22.20.2014 у справі за позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/1102/82/92287 від 05.09.206, яке набрало законної сили (т.1 а.с.100-102 ).

Таким чином, Договір іпотеки від 05.09.2006 не містить посилань на те, що він забезпечує зобов`язання за споживчим кредитом, а отже, на спірні правовідносини з позивачем не розповсюджуються положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті».

Колегія апеляційного суду також вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що п. 4.1.4. Договору іпотеки від 06.09.2006 зобов`язує Іпотекодавця не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб без отриманої письмової згоди Іпотекодержателя. У той же час, в порушення умов цього правочину після його укладення іпотекодавцями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_2 зареєстровані треті особи.

Неправильне застосування норм матеріального права у відповідності до положень п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення.

Таким чином, враховуючи вище вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України із позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані із поданням апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 23 листопада 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3783 грн. 60 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 листопада 2022 року.