Житомирський апеляційний суд
Справа №2-2082/10 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №2-2082/10 за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», в частині визначення вартості арештованого майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, постановлену 16 лютого 2022 року суддею Драчем Ю.І. у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 16 лютого 2022 року,

в с т а н о в и в :

03 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою, у якій просила: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. в частині визначення вартості арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , на підставі звіту про незалежну оцінку майна в розмірі 790821,00 грн без врахування ПДВ; визнати недійсною оцінку вказаного майна, проведену суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Перша земельна агенція» станом на 22 жовтня 2021 року у межах процедури виконавчого провадження; визнати незаконними дії приватного виконавця щодо передачі на реалізацію квартири із зазначенням вартості у розмірі 790821 грн без врахування ПДВ; заборонити продаж квартири на підставі звіту про незалежну оцінку майна.

В обґрунтування скарги зазначила, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. знаходиться виконавче провадження №62627071, відкрите 23 липня 2020 року на підставі виконавчого листа №2-2082/10 від 03 серпня 2010 року, виданого Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 39686,50 доларів США та 7640,00 грн заборгованості за кредитним договором, 1700 грн судового збору та 120 грн витрат на ІТЗ судового процесу. Станом на момент відкриття виконавчого провадження залишок боргу становить 39686,50доларів США. 22 вересня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, за якою ТОВ «Перша земельна агенція» надано доручення на визначення ринкової вартості описаного та арештованого майна заявника згідно постанови від 03 серпня 2020 року, на підставі якої було арештовано двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . 22 жовтня 2021 року приватним виконавцем отримано звіт про незалежну оцінку вказаної квартири, згідно якого вартість такого майна становить 790821,00 грн без врахування ПДВ. Копію даного звіту приватним виконавцем на її адресу надіслано не було. 20 листопада 2021 року з офіційного сайту ДП «Сетам» довідалась про продаж її квартири на електронних торгах, а 25 листопада 2021 року звернулася до приватного виконавця для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, а саме, з результатами оцінки майна. Вважає таку оцінку майна необ`єктивною, оскільки оцінювач недостатньо дослідив об`єкт оцінки, у звіті не проведено аналіз ринку нерухомості подібних об`єктів, не проведено аналіз ринку продажу квартири у місті Житомирі, об`єкти порівняння не є аналогічними до об`єкту оцінки та некоректно застосовані коригуючі коефіцієнти. Не погодившись із результатами оцінки, нею самостійно було замовлено рецензування звіту про незалежну оцінку майна квартири АДРЕСА_2 , яке було виконано 30 листопада 2021 року ПФ «ЮрЕкс», сертифікат ФДМУ №399/20 від 20 травня 2020 року. Згідно рецензії на звіт про оцінку майна ідентифікація об`єкта оцінки в звіті є неповною, а саме, відсутня інформація про місце розташування об`єкта оцінки, оточення, не наведено технічні характеристики об`єкта, опис його фізичного стану. Також оцінювачем не проведено аналіз ринку продажу квартир у м.Житомирі, при застосуванні порівняльного підходу некоректно підібрано аналоги, зокрема, об`єкт-аналог №4 має гірший стан, ніж об`єкт оцінки. Окрім того, необґрунтовано застосовано корегування при використанні порівняльного підходу. При визначенні ринкової вартості невиправдано застосовано поправка на торг 25%, замість 5% згідно рекомендацій організації «Асоціація фахівців оцінки». Вважає, що звіт не в повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, які вплинули на достовірність оцінки. Використання оспорюваного звіту про оцінку майна завдає шкоди її правам та інтересам, оскільки внаслідок продажу майна на електронних торгах за значно заниженою ціною кредитору у виконавчому провадженні буде перерахована значно менша сума на погашення заборгованості, а тому є усі підстави для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію арештованого майна за недійсною оцінкою.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. в частині визначення вартості арештованого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення скарги.

Окрім доводів, викладених у скарзі, також вказала, що приватний виконавець Волкова Є.О., у визначеному законом порядку, не повідомила її про результати оцінки майна, оскільки фактично з такими результатами вона ознайомилась 25 листопада 2021 року, звернувшись до приватного виконавця для отримання та ознайомлення матеріалів виконавчого провадження. Отже, десятиденний строк для оскарження слід обраховувати з 25 листопада 2021 року. На її думку, є безпідставними твердження приватного виконавця щодо повідомлення її про результати оцінки у жовтні 2021 року, оскільки у вказаному місяці нею від приватного виконавця було отримано лише один документ - це повторне направлення постанови про арешт майна боржника. Окрім того, матеріали виконавчого провадження не містять належних доказів направлення повідомлення про результати оцінки, а наявний у провадженні поштовий конверт містить нечіткий відбиток поштового штемпеля, який не дає можливості з`ясувати дату відправлення листа, а також його вміст, масу поштового відправлення і оплату відправником. На її думку, доказом направлення звіту про оцінку майна є лише квитанція про відправку поштового відправлення, а не сам конверт, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі №820/1186/17.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , набутої на підставі договору купівлі-продажу від 28 листопада 2005 року (а.с.15-16).

25 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 37500 дол. США.

Цього ж дня для забезпечення виконання вказаного договору між Банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, за умовами якого вона передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_4 (а.с.10-14, 17-19).

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 травня 2010 року у цивільній справі №2-2082/10 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 39686 дол. США 50центів та 7640,65 грн заборгованості за кредитним договором. У решті позовних вимог відмовлено (а.с.20).

03 серпня 2010 року Корольовським районним судом м. Житомира на підставі вказаного рішення видано виконавчий лист №2-2082/10 (а.с.75).

Також, з матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. знаходиться виконавче провадження №62627071, відкрите 23 липня 2020 року на підставі виконавчого листа №2-2082/10 від 03 серпня 2010 року, виданого Корольовським районним судом м.Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 39686,50 доларів США та 7640,65 грн заборгованості за кредитним договором, 1700 грн судового збору та 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.76-77).

Під час проведення виконавчих дій, відповідно до постанови від 03 серпня 2020 року, приватним виконавцем здійснено опис та арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , яке є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 25.04.2008, а саме, двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . Згідно супровідного листа від 03.08.2020, наявного у матеріалах виконавчого провадження №62627071, копію вказаної постанови боржниця отримала особисто цього ж дня. Окрім того, дану постанову останній також було вручено засобами поштового зв`язку 06.08.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.105-107).

22 вересня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, відповідно до якої ТОВ «Перша земельна агенція» надано доручення щодо оцінки ринкової вартості описаного та арештованого нерухомого майна згідно постанови від 03 серпня 2020 року, з метою подальшої реалізації такого майна (а.с. 127).

Згідно звіту про оцінку майна квартири АДРЕСА_2 , вбачається, що ринкова вартість об`єкта оцінки (з урахуванням округлення) становить 790821,00 грн без врахування ПДВ (а.с.137-144). Висновок про вартість майна суб`єктом оціночної діяльності складений 22.10.2021. Зокрема у висновку зазначено, що ринкова вартість об`єкта оцінки, на дату оцінки, визначена шляхом застосування порівняльного методичного підходу, термін чинності висновку шість місяців з дати оцінки (а.с.129).

Супровідним листом приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. від 25.10.2021 №8382 ОСОБА_1 направлено для відома та ознайомлення результати визначення вартості (оцінки) майна боржника від 22.10.2021, здійснену ТОВ «Перша земельна агенція» на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2082/10 від 03.08.2010. Також у даному листі роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем (а.с.130).

Результати визначення вартості (оцінки) майна боржника від 22.10.2021 ОСОБА_1 вручено 03 листопада 2021 року, про що свідчить наявне у виконавчому провадженні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №616 (а.с.131).

Також матеріалами справи встановлено, що на замовлення ОСОБА_1 30 листопада 2021 року Приватною фірмою «ЮрЕкс» виконано Рецензію на звіт про оцінку майна - квартири АДРЕСА_2 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Перша земельна агенція». За результатами висновку рецензента встановлено, що у відповідності до Національного стандарту №1 оцінювачі застосували порівняльний підхід. Застосування даного підходу повністю відповідає виду майна, що оцінюється. Ідентифікація об`єкта оцінки в звіті є неповною: відсутня інформація про місце розташування об`єкта оцінки, оточення, не наведено технічні характеристики об`єкта, опис його фізичного стану. Не проведено аналіз ринку продажу квартир у м.Житомирі. Необґрунтовано застосовано корегування при використанні порівняльного підходу. Загальний висновок: звіт не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (а.с.49-54).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 2 вищевказаного Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, серед іншого, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом частин першої - третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами частин п`ятої, шостої цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини третьої вказаної статті експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10, частина перша статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» №2658-III).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440 затверджено Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Відповідно до пункту 1 Національний стандарт №1 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до пункту 11 Національного стандарту №1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно з пунктами 35, 38 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

Порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та об`єктом оцінки.

Пункти 16, 47 даного Національного стандарту №1 передбачають, що визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача.

Згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Дана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18 та від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 суд виходив із того, що дії приватного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням ч.ч. 1-3, 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема зазначив, що суб`єкт оціночної діяльності у своїй діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна. Окрім того, суд зауважив, що скаржниця постанову про опис та арешт майна від 03.08.2020 отримала особисто 06.08.2020, звіт про оцінку майна складений 22.10.2021. Однак, ОСОБА_1 свою вартість арештованого майна не запропонувала, хоча була обізнана про арешт майна з метою його примусової реалізації для погашення боргу.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Волкової Є.О. в частині визначення вартості арештованого майна, а також визнати недійсною оцінку майна згідно звіту про незалежну оцінку майна. Вказувала на те, що вартість майна у розмірі 790821,00 грн, а саме її квартири, визначену на підставі звіту про незалежну оцінку майна, є необ`єктивною, заниженою і такою, що завдає шкоди її права та інтересам. Отже, скаржниця не погоджується із результатами визначення вартості та оцінки майна.

Так, згідно наявного у матеріалах виконавчого провадження супровідного листа від 25.10.2021 за №8382 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №616 вбачається, що 03 листопада 2021 року боржниця особисто отримала для ознайомлення результати визначення вартості (оцінки) майна боржника від 22.10.2021, здійснену ТОВ «Перша земельна агенція» на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2082/10 від 03.08.2010 (а.с. 129-131).

Однак, ОСОБА_1 не скористалася правом, наданим їй відповідно до ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Окрім того, згідно частини першої ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Отже, вказаний строк закінчився 15 листопада 2021 року, боржниця зі скаргою на дії приватного виконавця звернулася до суду лише 03 грудня 2021 року, тобто із пропуском строку, визначеного ч.1 ст. 449 ЦПК України. Будь-яких клопотань про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав такого пропуску ОСОБА_1 до суду подано не було.

Разом із тим, слід зазначити, що боржниця була достовірно обізнана про арешт належного їй майна з метою його примусової реалізації для погашення боргу перед ПАТ АБ «Укргазбанк», оскільки матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що усі постанови, винесені приватним виконавцем Насонова І.С. отримувала особисто, однак не запропонувала свою вартість арештованого майна та не спрямувала зусиль на досягнення згоди зі стягувачем щодо вартості арештованого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що десятиденний строк для оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна слід обраховувати з 25 листопада 2021 року, оскільки з останніми скаржниця ознайомилась саме цього числа у приватного виконавця, є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Посилання представника скаржниці про те, що рекомендований лист містив не результати визначення вартості арештованого майна, а інший документ, спростовуються змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із зазначенням вихідного номера листа, який співпадає з вихідним номером листа від 25.10.2021, у якому приватний виконавець направляє для відома ОСОБА_1 саме результати визначення вартості (оцінки) майна з відповідним додатком.

Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №820/1186/17, оскільки вона не має преюдиційного значення у даному випадку і стосується належності доказів надіслання суб`єктом владних повноважень позовної заяви з додатками відповідачу та третім особам.

Частиною другою ст.126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині вимог про визнання неправомірними дії приватного виконавця Волкової Є.О. щодо визначення вартості арештованого майна та визнання недійсною оцінки майна згідно звіту про незалежну оцінку майна, підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строку, визначеного ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

Разом із тим, заявлені у скарзі вимоги про визнання дій приватного виконавця щодо передачі на реалізацію майна - квартири АДРЕСА_3 , та заборонення її продажу, не підлягають розгляду у визначеному скаржником порядку, враховуючи наступне.

За змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 зазначеного Закону) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2021 року у справі №757/9754/13-ц (провадження №61-11249св20) зроблено висновок, що «з огляду на приписи статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону №1404-VIII) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на електронних торгах. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Тому відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 є дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і приватного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №1421/5229/12-ц (провадження №14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі №6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі №6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16. Указаного суди попередніх інстанцій до уваги не взяли та помилково розглянули по суті скаргу у вказаній частині вимог. Враховуючи, що вимоги скарги на дії приватного виконавця щодо видачі актів на предмети прилюдних торгів спрямоване на втрату чинності цих документів, якими оформляються результати прилюдних торгів, які є різновидом договору купівлі-продажу, мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, скаргу в цій частині вимог належить залишити без розгляду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №333/6816/17 (провадження №14-87цс20) вказано, що «не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи)».

За таких обставин, вимоги скарги в частині оскарження дій приватного виконавця, пов`язаних з реалізацією квартири та заборони її продажу, мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, у зв`язку з цим скаргу в цій частині необхідно залишити без розгляду з вищевказаних підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилково висновку про відмову у задоволенні скарги та розглянув справу по суті, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового судового рішення про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 16 лютого 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення - про залишення скарги без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 29 квітня 2022 року.