Справа № 352/929/21
Провадження № 22-ц/4808/557/22
Головуючий у 1 інстанції ХОМИНЕЦЬ М. М.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

14 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Коневалика Андрія Васильовича до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коневалика Андрія Васильовича на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Хоминець М.М.. 25 січня 2022 року в м. Тисмениця Івано-Франківської області, повний текст якого складено 31 січня 2022 року,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року представником позивача - адвокатом Коневаликом А.В. подано позов до ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 15 травня 2020 року близько 13 год. 20 хв. по вул. Ак. Сахарова в м. Івано-Франківську відбулась дорожньо-транспортна пригода, у якій водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не надав дорогу транспортному засобу з увімкненими синім та червоним проблисковими маячками і спеціальним звуковим сигналом, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Є. Коновальця, де допустив зіткнення із автомобілем марки «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2021 р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження закрито.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Touran» на момент ДТП була застрахована відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно полісу № АО4107980, ОСОБА_1 звернулась до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявами від 27.07.2020 р. про виплату відшкодування, пов`язаного з витратами на лікування, на суму 6477 грн, тимчасовою втратою працездатності на суму 2361 грн, із заявою про долучення платіжних документів від 10.08.2020 р. на суму 5963,68 грн та заявою про виплату відшкодування від 31.03.2021 р. на суму 18403,15 грн та просила здійснити виплату страхового відшкодування витрат на лікування на суму 30843,83 грн та тимчасової втрати працездатності на суму 2361 грн.

13 квітня 2021 року страховою компанією виплачено ОСОБА_1 відшкодування лише в розмірі 11939,41 грн, з яких: 9885,60 грн - витрати на лікування, 1485,27 грн - тимчасова втрата працездатності, 568,54 грн - моральна шкода, що становить 50 % від належної позивачці виплати.

Просив стягнути з відповідача на користь позивачки: недоплачене відшкодування витрат на лікування в розмірі 20958,23 грн, недоплачене відшкодування тимчасової втрати працездатності в розмірі 875,73 грн та витрати на правничу допомогу (а.с.1-5).

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2022 року відмовлено у позові (а.с. 95-102).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з положень ст. 1187, 1188 ч.2 ЦК України, ст. 2, 22, 24, 25, 26-1, 36 п.36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що оскільки ДТП внаслідок якої позивачка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, сталася за участю двох транспортних засобів, то обидва водії, незалежно від наявності вини кожного з них, є відповідальними за завдання шкоди позивачці та мають зобов`язання щодо її відшкодування. За наведених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. При цьому суд зазначив, що позивачка не позбавлена права у межах передбаченого п.37.1.4 ст.37 Закону трьохрічного строку з моменту ДТП звернутися із заявою про страхове відшкодування до страховика другого учасника ДТП.

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник позивача - адвокат Коневалик А.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідач безпідставно здійснив зменшення страхового відшкодування на 50%, в зв`язку з чим невідшкодованими залишились кошти в розмірі 20958,23 грн понесених витрат на лікування та 875,73 грн тимчасової втрати працездатності.

Суд залишив поза увагою те, що внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншій особі, а тому на підставі ч.2 ст.1188 ЦК України особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини та в солідарному порядку з огляду на положення ч.1 ст.1190 ЦК України. У такому випадку позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх володільців транспортних засобів разом, так і від будь-кого з них окремо.

Аналогічні справи були предметом розгляду Верховного Суду і правова позиція щодо того, що у відносинах між володільцями кількості джерел підвищеної небезпеки, якими володільці джерел підвищеної небезпеки спільно завдали шкоди, діє принцип відповідальності володільців цих джерел незалежно від їх вини і відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, викладені у відповідних постановах Верховного Суду.

З вказаних підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити (а.с.106-112).

Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коневалика Андрія Васильовича на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2022 року Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

З матеріалів цієї справи (№ 352/929/21) вбачається, що позивач в момент настання ДТП перебувала у якості пасажира транспортного засобу «Volkswagen Transporter», що підтверджується ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2021 р.

Цивільно-правова відповідальність водіїв обох транспортних засобів була застрахована, зокрема, ОСОБА_2 , який керував забезпеченим транспортним засобом «Volkswagen Touran» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» згідно діючого станом на 15.05.2020 р. полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4107980 (а.с.28).

Представник позивача не погоджується із рішенням страхової компанії про зменшення відшкодування на 50 % на підставі положень п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», , Вважає, що оскільки внаслідок заподіяння шкоди взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншій особі, то на підставі ч.2 ст.1188 ЦК України особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини та в солідарному порядку з огляду на положення ч.1 ст.1190 ЦК України. У такому випадку позивач має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх володільців транспортних засобів разом, так і від будь-кого з них окремо. Аналогічний правовий висновок у справі з подібними правовідносинами міститься у постанові ВС від 10.01.2019 р. у справі № 274/4882/17-ц.

Встановлено, що Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 477/874/19 (провадження № 61-7998св20) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди.

Мотивами передачі справи на розгляд Великої Палати стало те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав, що у справі є виключна правова проблема, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме очевидною є необхідність формування єдиної практики застосування статей 1188 і 1198 ЦК України, статті 25 Закону № 1961-IVстосовно відшкодування заподіяння шкоди при взаємодії джерел підвищеної небезпеки для розумної передбачуваності судових рішень. Оскільки у переважній більшості випадків справи цієї категорії є малозначними в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідками вирішення вказаної правової проблеми має стати орієнтиром для вирішення подібних справ судами першої й апеляційної інстанцій. Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 02 липня 2019 року № 689/1388/16-к.

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 02 березня 2021 року справу № 477/874/19 прийнято до розгляду.

Згідно з п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, передбаченому п.10. ч.1ст.252 ЦПК України до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду і прийнята нею до розгляду, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі (№352/929/21) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 477/874/19.

На підставі п.10 ч. 1 ст. 252, п.14 ч. 1 ст. 253, ст.260 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі № 22-ц/4808/557/22 за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Коневалика Андрія Васильовича до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі № № 477/874/19 (провадження № 61-7998св20).

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В. Василишин

В.Д.Фединяк