ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1949/21 Номер провадження 22-ц/814/1083/22Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
У Х В А Л А

22 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Триголова В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Михайла Валерійовича на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2022 року в справі за позовом адвоката Литвиненко Анни Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Оранта-Січ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2022 року позов адвоката Литвиненко Анни Іванівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Представник позивача оскаржив рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційну скаргу на рішення суду подана 29.03.2022 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Одночасно з апеляційною скаргою скаржник звернувся з клопотанням, у якому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. Підстави пропуску строку вмотивовує введенням на території Україні воєнного стану. Вкуазує, що копію повного тексту оскаржуваного рішення апелянт отримав 14.02.2022 року.

Вирішуючи питання обгрунтованості вказаного клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засідання 03.02.2022 року за участі представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення від 03.02.2022 року складено 11.02.2022 року.

Згідно положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження рішення суду у даній справі підлягає обчисленню з дня складання повного тесту рішення (з 11.02.2022) та становив до 14.03.2022 включно. Вразі отримання повного тексту рішення апелянтом 14.02.2022 року, строк на апеляціне оскарження становить до 16.03.2022 року включно.

Апеляційна скарга надійшла до Полтавського апеляційного суду 29.03.2022 тобто з пропуском встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Відомості про отримання копії повного тексту оскаржуваного рішення суду 14.02.2022 року, зазначені у тексті апеляційної скарги, не підтверджені жодними доказами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що представником апелянта у клопотанні про поновлення строку не вказано конкретних, об`єктивних та поважних обставин, які могли б перешкоджати вчасному оскарженню рішення від 03.02.2022 року, пов`язаних саме з введенням на території України воєнного стану.

З огляду на те, що на території Полтавської області активні воєнні дії не ведуться, транспортне сполучення не перекрито, а отже сам факт введення в Україні воєнного стану не може бути визнаним поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження та потребує додаткого обґрунтування.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, у апеляційній скарзі представник позивача зазначає про те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Оцінюючи вказане клопотання , суд враховує наступне.

За змістом пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Серед переліку пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» немає пільг щодо звільненням від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Пільги учасників бойових дій стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. (правовий висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13 квітня 2020 у справі № 9901/70/20.)

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є відшкодування шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП, тому відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав позивача як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Отже, заявлені вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист, саме як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Пунктом 1.6. ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» закріплено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки при поданні позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 1527,63 грн., за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції підлягає сплаті судовий збір у сумі 2291 грн. 45 коп. (1527,63х150%=2291,45).

Банківські реквізити для оплати витрат для сплати судового збору:

за ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)»,

символ звітності 206, відомча ознака 80:

Номер рахунку UA0016712,

Код за ,Отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101,

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

Оригінал доказів сплати судового збору у вищевказаному розмірі необхідно надати суду апеляційної інстанції.

Відповідно положень ч.2 ст.357, ч.1 ст.185, ч.4 ст.177 ЦПК України, апеляційна скарга, яка не оплачена судовим збором у встановленому розмірі та не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, залишається без руху з наданням строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна інстанція позбавлена можливості призначити вказану справу до розгляду, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати апелянту строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (надання доказів про сплату судового збору та вмотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду).

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарасенка Михайла Валерійовича на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2022 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (надання оригіналів документів чи інших доказів про сплату судового збору).

Вразі невиконання вказаних вимог ухвали апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто апелянту.

Надати апелянту строк - десять днів з моменту отримання копії ухвалидля звернення із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з наведенням підстав для його поновлення.

Роз`яснити, що у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, якщо апелянт не звернеться до апеляційного суду із заявою з наведенням підстав для поновлення строку на оскарження рішення місцевого суду протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.М. Триголов