Справа № 455/296/18
Провадження № 2/455/48/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пошивака Ю.П.,

секретар судового засідання Бобельська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/296/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.03.2018 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, посилаючись на те, що 06.10.1990 року у виконкомі Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області вона зареєструвала шлюб із відповідачем та змінила своє дівоче прізвище із « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », актовий запис №28.

Від цього шлюбу із відповідачем у них є двоє спільних дітей: син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30.10.2013 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області їхній шлюб було розірвано.

За час їхнього шлюбу вони спільно збудували житловий будинок АДРЕСА_1 та приватизували три земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства.

01.08.2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області №15 від 25.02.2005 року виконком Хирівської міської ради видав на її ім`я свідоцтво про право власності на їхній збудований житловий будинок, на підставі якого Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації 01.08.2005 року видало їй витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 .

10.01.2018 року комунальне підприємство «Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видало їй технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 складається із 5 (п`яти) кімнат, однієї кухні, двох коридорів, котельні, вбиральні та ванної кімнати на першому поверсі, а також гаража і трьох підвалів у цокольному поверсі і сходами загальною площею 185,9 метрів квадратних, житловою площею 77,4 метрів квадратних, а також два сараї, гараж, вбиральня, колодязь, огорожа і ворота. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, згідно технічного паспорта становить 515049.00 гривень.

Після розірвання шлюбу із відповідачем вона покинула вищезгаданий житловий будинок, який є їхньою спільною сумісною власністю, і перейшла жити до своєї дочки, а відповідач продовжує жити і користуватися цілим житловим будинком та всіма господарськими будівлями і спорудами.

Вона запропонувала відповідачу в добровільному порядку поділити в натурі житловий будинок на дві рівні частини, або сплатити грошовими коштами частку вартості будинку. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку поділити житловий будинок і продовжує самостійно користуватися цілим домоволодінням.

Просить поділити у натурі майно, що є у спільній сумісній власності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді від 05.06.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

15.06.2018 року недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою судді від 23.06.2018 року провадження у справі відкрито, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 10.09.2018 року, яке було неодноразово відкладено.

Наказом від 10.07.2020 року суддю ОСОБА_6 відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №259/07/2020 від 17.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.

Ухвалою судді від 09.09.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10 годину 30 хвилин 10.11.2020 року, яке було неодноразово відкладено.

21.09.2021 року до суду від позивачки ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, в якій вона просить провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 по другому варіанту висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, залишивши у власності ОСОБА_1 в цокольному поверсі: гараж, під літ. І, площею 29,6 кв.м, підвал, під літ. IV, площею 11,2 кв.м (площа по цокольному поверху 40,8 кв.м), на першому поверсі: житлова кімната, під літ. 1-3, площею 15,9 кв.м, житлова кімната, підліт. 1-4, площею 13,3 кв.м, житлова кімната, під літ. 1-5, площею 29,8 кв.м (площа по першому поверху 59,0 кв.м, всього площа по будинку 99,8 кв.м, прилеглі господарські будівлі та споруди: сарай «Г». Залишити у власності ОСОБА_7 в цокольному поверсі: підвал, під літ. II, площею 18,6 кв.м, підвал, під літ. III, площею 11,3 кв.м (площа по цокольному поверху 29,9 кв.м.), на першому поверсі: коридор, під літ. г. 1-1, площею 13,9 кв.м, кухня, під літ. 1-2, площею 13,3 кв.м, житлова кімната, під літ. 1-6, площею 18,4 кв.м, котельня, підліт. 1-7, площею 1,1 кв.м, туалет, під літ. 1-8, площею 1,0 кв.м, ванна кімната, під літ. 1-9, площею 3,2 кв.м, коридор, під літ. 1-10, площею 5,3 кв.м ( площа по першому поверху 56,2 кв.м., всього площа по будинку 86,1 кв.м), прилеглі господарські будівлі та споруди: прибудова «а-1», гараж «В», сарай «Б», сарай «Е». У спільному користуванні співвласників залишається вбиральня «Д», колодязь «К», огорожа «№1», ворота «№2». Користування горищем співвласники здійснюють над виділеними приміщеннями будинку. Провести поділ земельної ділянки площею 0,1000 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0293, по другому варіанту висновку додаткової земельно-технічної експертизи, залишивши у власності ОСОБА_1 (для першого співвласника), три земельні ділянки: перша земельна ділянка з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_2 ; по межі поділу 7,86; по ж/будинку; по межі поділу 1,58; по контуру 16,40 - площею 81.1 = 181,9 м2; друга земельна ділянка з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по межі поділу 10,43; 4,00; по контуру 7,70; 14,35, 7.80 - площею 81.2 = 112,5 м2; третя земельна ділянка з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_3 ; по контуру 15,91; по межі поділу 7,70; 15,77 - площею 81.3 = 126,4 м2; Загальна площа трьох земельних ділянок становить 420,8 м2. Залишити у власності ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дві земельні ділянки: перша земельна ділянка з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по ж/будинку; по межі поділу 0,95; 3,95; 4,72; по сараю «Б» та вбиральні «Д»; по межі поділу 1,90; 10,43; по контуру 19,29; по межі поділу 1,58 - площею 82.1 = 260,1 м2; друга земельна ділянка з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по межі поділу 7,70; по контуру 20,93; 8,20; по межі поділу 15,16; 5,35 - площею 82.2 = 160,7 м2; Загальна площа двох земельних ділянок становить 420,8м2. (див. жовтий колір на плані в таблиці №2 додатку №1 до висновку). У спільному користуванні співвласників залишити земельну ділянку для вільного проходу до своїх земельних ділянок, житлового будинку і господарських будівель, для доступу та обслуговування колодязя «К», з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_4 ; по межі поділу 15,77; 5,35; 15,16; 4,00; 1,9 по вбиральні «Д» та сараю «Б» по межі поділу 4,72; 3,95; 0,95; по ж/будинку; по межі поділу 7,86 - площею 83 = 158,4 м2. Стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ОСОБА_1 документально підтверджені понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 10.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 00 хвилин 28.10.2022 року.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Варениця В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивачка ОСОБА_1 зазначила, що бажає здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту №2 проведених по справі обох експертиз.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та повідомив, що погоджується на поділ спірного майна відповідно до запропонованих позивачкою варіантів, а саме відповідно до запропонованого варіанту №2 по обох із проведений по справі експертиз, тобто поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами по варіанту № 2 та земельної ділянки по варіанту № 2, що також передбачає сплату грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.10.2013 року у справі №455/1340/13-ц розірвано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був зареєстрований 06.10.1990 року у виконкомі Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №28 (а.с.10-11).

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2005 року відомо, що ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

Згідно технічного паспорту від 10.01.2018 року, виготовленого Комунальним підприємством «Старосамбірське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», житловий будинок АДРЕСА_5 кімнат, однієї кухні, двох коридорів, котельні, вбиральні та ванної кімнати на першому поверсі, а також гаража і трьох підвалів у цокольному поверсі і сходами загальною площею 185,9 метрів квадратних, житловою площею 77.4 метрів квадратних, а також два сараї, гараж, вбиральня, колодязь, огорожа і ворота. Інвентаризаційна вартість даного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами, становить 515049 (п`ятсот п`ятнадцять тисяч сорок дев`ять) гривень 00 копійок.

З Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ №01079 ОСОБА_1 , на підставі рішення 10 сесії 22 скликання Хирівської міської Ради народних депутатів від 28.05.1997 року передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1407 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 . Землю передано для 0,10 обслуговування житлового будинку та 0,0407 ведення особистого підсобного господарства (а.с.23).

Для врегулювання спорів, які виникають із майнових відносин між подружжям, у тому числі колишнім, підлягають застосуванню перед усім норми Сімейного кодексу України .

Частиною 10 ст. 7 СК України передбачено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі статті 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У постанові Верховного суду від 05 вересня 2018 року у справі № 709/494/16-ц, провадження № 61-19909св18 та у постанові Верховного суду від 20 травня 2019 року у справі справа № 360/303/17-ц, провадження № 61-410св18 зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України.

Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За правилами ч.1-3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Постановою Пленуму Верхового Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено судам, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою, до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувались за рахунок коштів, що бути особистою власністю кожного з них. Вирішуючи спори між подружжям про майно, повинні встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

З наведених положень випливає, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім`єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 - статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Згідно п.22 постанови Пленуму ВС України №11 від 21.12.2007 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при не досягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку, що житловий будинок загальною площею 185,9 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 та земельні ділянки, цільове призначення яких - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд є спільною сумісною власністю подружжя.

У справі судовим експертом Заяць І.Г. було проведено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу № 06/09-19я від 06.11.2019 року (з врахуванням листа № 04/11-20 від 04.11.2020 року про виправлення технічних описок) та додаткову земельно-технічну експертизу № 23/07-21 від 02.08.2021 року.

Відповідно до вищезазначених висновків запропоновано два варіанти поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами та чотири варіанти поділу земельної ділянки.

В процесі розгляду справи сторони домовилися про порядок поділу судом набутого ними за час шлюбу майна, а саме відповідно до запропонованого варіанту №2 по обох із вищевказаних експертиз, тобто поділу будинку з господарськими будівлями та спорудами по варіанту № 2 та земельної ділянки по варіанту № 2, що також передбачає сплату грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин.

З огляду на наведене, враховуючи той факт, що у процесі розгляду справи сторони домовилися про порядок поділу судом набутого ними за час шлюбу майна, суд вважає за потрібне задовольнити позовну заяву та здійснити поділ спільного сумісного майна сторін згідно із зазначеними варіантами висновків експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивачки 2487,72 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 264 ЦПК, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст. 7, 60, 61, 63-71 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Здійснити реальний поділ житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_2 власнику 1/2 ідеальної частки житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, у власність приміщення житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

«А-1» житловий будинок:

Цокольний поверх:

?підвал, під літ. II, площею 18,6 кв.м.;

?підвал, під літ. III, площею 11,3 кв.м.

Всього площа по цокольному поверху 29,9 кв.м.

ІІерший поверх:

?коридор, під літ. 1-1, площею 13,9 кв.м.;

?кухня, під літ. 1-2, площею 13,3 кв.м.;

?житлова кімната, під літ.1-6, площею 18,4 кв м.;

?котельня, під літ. 1-7, площею 1,1 кв.м.;

?туалет, під літ. 1-8, площею 1,0 кв.м.;

?ванна кімната, під літ. 1-9, площею 3,2 кв.м.;

?коридор, під літ.1-10, площею 5,3 кв.м.;

Всього площа по першому поверху 56,2 кв.м.

Всього площа по будинку складає 86,1 кв.м.

Прилеглі господарські будівлі та споруди:

?«а-1» прибудова;

?«В» гараж;

?«Б» сарай;

?«Е» сарай.

Виділити у власність ОСОБА_1 власниці 1/2 ідеальної частки житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд у власність приміщення житлового будинку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

«А-1» житловий будинок:

Цокольний поверх:

?гараж, під літ І, площею 29,6 кв.м.,

?підвал, під літ. IV, площею 11,2 кв.м.

Всього площа по цокольному поверху 40,8 кв.м.

Перший поверх:

?житлова кімната, під літ. 1-3, площею 15,9 кв.м.;

?житлова кімната, підліт. 1-4, площею 13,3 кв.м.,

?житлова кімната, під літ. 1-5, площею 29,8 кв.м.;

Всього площа по першому поверху 59,0 кв.м.

Всього площа по будинку складає 99,8 кв.м.

Прилеглі господарські будівлі та споруди:

?«Г» сарай.

Залишити у спільному користуванні двох співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 :

-«Д» вбиральня;

-«К» колодязь;

-«№1» огорожа;

-«№2» ворота.

Залишити у спільному користуванні співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 горище житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 для використання кожному із них над виділеними житловими приміщеннями вказаного житлового будинку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30854,00 гривень (тридцять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок у якості грошової компенсації за різницю між ідеальними та реальними частками сторін внаслідок поділу спільного майна подружжя.

Здійснити поділ земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Виділити ОСОБА_2 у власність дві земельні ділянки загальною площею 420,8 кв.м., а саме:

-земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по житловому будинку; по межі поділу 0,95; 3,95; 4,72; по сараю «Б» та вбиральні «Д»; по межі поділу 1,90; 10,43; по контуру 19,29; по межі поділу 1,58 площею 260,1 кв.м. (S2.1);

-земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по межі поділу 7,70; контуру 20,93; 8,20; по межі поділу 15,16; 5,35 площею 160,7 кв.м. (S2.2).

Виділити ОСОБА_1 у власність три земельні ділянки загальною площею 420,8 кв.м., а саме:

-земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_2 ; по межі поділу 7,86; по житловому будинку: по межі поділу 1,58; по контуру 16,40 площею 181,9 кв.м. (S1.1);

-земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: по межі поділу 10,43; 4,00; по контуру 7,70; 14,35; 7,80 площею 112,5 кв.м. (S1.2);

-земельну ділянку з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_3 ; по контуру 15,91; по межі поділу 7,70; 15,77 площею 126,4 кв.м.(S1.3).

Залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку для вільного проходу до своїх земельних ділянок, житлового будинку і господарських будівель та доступу та обслуговування колодязя «К», з такими розмірами по периметру в метрах по ходу годинникової стрілки: від АДРЕСА_4 ; по межі поділу 15,77; 5,35; 15,16; 4,00; 1,9; по вбиральні «Д» та сараю «Б»; по межі поділу 4,72; 3,95; 0,95; по житловому будинку; по межі поділу 7,86 площею 158,4 кв.м. (S3).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_7 2487 (дві тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 72 копійки судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складання повного судового рішення 07.11.2022 року.

Суддя Пошивак Ю.П.