ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/921/22Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/826/22 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 305010900
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Дідух М.Є.

та сторін: представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Онищук М.Б., представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Нюні О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №607/921/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката Нюні Олександра Ігоровича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року, ухвалене суддею Кунець Н.Р., повний текст якого складений 14 липня 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

у січні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про: 1) стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, завданої ушкодженням її здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 2) стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, завданої ушкодженням її здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 3) стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, завданої ушкодженням її здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 1-6, 30-35).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зазначили, що 30 грудня 2020 року, близько 18 год., ОСОБА_4 керував технічно справним транспортним засобом марки Renault, моделі Logan, р.н. НОМЕР_1 , по вул. Стрийській в с. Підгороднє Тернопільського району на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 145 км. + 100 м., в напрямку м. Тернопіль зі швидкістю близько 40-50 км/год. ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переходили проїзну частину дороги по даному пішохідному переході. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 року у справі №607/4034/21 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Під час дорожньо-транспортної пригоди позивачі отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості внаслідок чого тривалий час перебували на лікуванні як в медичних закладах так і на амбулаторному лікуванні.

Зазначають, що в результаті ДТП їм також спричинена моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з ушкодженням їх здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача щодо них.

Зокрема, тілесні ушкодження, які були отримані неповнолітньою ОСОБА_2 , а саме: ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, перелом основи черепа зліва з переходом на склепіння зліва, рвана рана повіки, закритий перелом проксимального метафізу лівого плеча із заміщенням, закритий перелом правої лонної та сідничної кісток та бічних мас крижової кістки справа, перелом поперечного паростка справа, тупа травма голови, тулуба, кінцівок: забій, глибокі поверхневі садна лівої верхньої повіки, лівої вушної раковини, лівої передньої та бокової часини грудної клітки, лівої колінної ділянки, правої кисті, мали ознаки небезпеки для життя, були розладом здоров`я, поєднаного зі стійкою втратою працездатності та супроводжувалися фізичним болем та стражданнями потерпілої. Спричинені травми та тривале лікування призвели до порушення звичайного укладу її життя, адже вона тривалий час вона була обмежена у пересуванні, не мала можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками, займатися фізичними вправами.

Окрім цього, травми, які отримала неповнолітня ОСОБА_3 , а саме: закритий остеоепіфіліз листального кінця лівого стегна; тупу травму тулуба, кінцівок: глибокі поверхневі садна обличчя та кінцівок, супроводжувалися нестерпним болем та стражданнями, внаслідок чого було порушено звичний уклад життя неповнолітньої, що виразилося спершу у необхідності дотримання постільного режиму, а потім у пересуванні лише на милицях без навантаження на ліву ногу. Вона була позбавлена можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками займатися фізичними вправами, ушкодження також спричинили значний дискомфорт у побуті останньої та були наслідком болі у стегні при виконанні будь-яких рухів.

Також, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження середньої тяжкості отримала ОСОБА_1 , зокрема: закритий, авульсивний перелом шиловидного виростка дистального мета епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, забої, підшкірні гематоми лобної та тім`яної ділянок голови ліворуч, забій правого плечового суглобу, забій-гематома нижньої третини лівого стегна, осадження передньої поверхні обох колінних суглобів, які призвели до тривалої тимчасової непрацездатності, не можливості відвідувати роботу, вести усталений спосіб життя, обмеженні у фізичній активності та стражданні від болю у лівій верхній кінцівці.

Посилаючись на вказані обставини, беручи до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнали позивачі двоє з яких є неповнолітніми, їх тривалість та можливість відновлення, позивачі просять позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 250 (двісті п`ятдесят) гривень сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 500 (п`ятсот) гривень сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 250 (двісті п`ятдесят) гривень сплаченого судового збору (а.с. 155-160).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат Нюня Олександр Ігорович просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року по справі №607/921/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в повному обсязі (а.с. 165-167).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_4 адвокат Нюня О.І. зазначив, що позивачі не вказали, що завдані внаслідок ДТП збитки та шкода були компенсовані ще до виходу судді в нарадчу кімнату під час розгляду кримінального провадження, в повному обсязі, а саме: 100 000 гривень 31 січня 2021 року передані батьком відповідача ОСОБА_5 представнику потерпілих ОСОБА_6 , про що останнім написана відповідна розписка. Крім того, в такий же спосіб було компенсовано ще 30 000 гривень, про які у позовній заяві не згадується. Сторони примирились, в судовому засіданні представник потерпілих заявив, що ОСОБА_4 повністю відшкодував заподіяну шкоду, про це вказано й у вироку суду. Про отримання даних 30 000 гривень ОСОБА_6 розписки не писав, оскільки обоє з батьків дійшли згоди про відсутність будь-яких претензій до відповідача зі сторони потерпілих, про що було підтверджено в судовому засіданні даної справи. Більше того, позивачі не діяли в межах чинного законодавства, оскільки не звернулись до суду із позовом про стягнення зі страховика належних їм сум компенсації, які останнім не були виплачені страховою компанією, в якій на момент ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача. Також звертає увагу на те, що до позову долучені додатки виписок із медичних карток амбулаторних (стаціонарних) хворих, з доказів якими обґрунтовуються позовні вимоги та є єдиними документами. В той же час, вартість даного лікування була повністю компенсована за рахунок коштів відповідачів й сплачена до завершення розгляду кримінального провадження у відповідності до заявленого цивільного позову прокурора. Тобто, ОСОБА_4 виплатив безпосередньо потерпілим 130 000 гривень, сплатив 22 566 гривень витрат на лікування ОСОБА_1 , 14 005,12 гривень витрат на лікування ОСОБА_3 , 19 257,04 гривень витрат на лікування ОСОБА_2

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо своїм правом на відзив не скористалися.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат Нюня О.І. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладеній в ній.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Онищук М.Б. апеляційної скарги не визнала, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТзДВ СК Кредо в судове засідання не з`явилося, хоча належним чином було повідомлене про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 року у справі №607/4034/21, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у виді 3-х років позбавлення волі з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк - 1 рік, покладенням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Позов прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня Тернопільської обласної ради про стягнення з ОСОБА_4 33 262,16 гривень витрачених на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та позов прокурора в інтересах держави в особі Тернопільської обласної ради, Комунального некомерційного підприємства Тернопільська університетська лікарня Тернопільської обласної ради про стягнення з ОСОБА_4 22 566 гривень витрачених на стаціонарне лікування потеплілої ОСОБА_1 - залишено без розгляду. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави Україна 4 413,15 гривень вартості проведених експертиз (а.с. 7-9).

З вказаного вироку вбачається, що водій ОСОБА_4 30 грудня 2020 року, близько 18 години, керував технічно-справним автомобілем марки Renault моделі Lоgаn, р.н. НОМЕР_1 по вул. Стрийській с. Підгороднє Тернопільського району на автодорозі Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 145 км. + 100 м., в напрямку м. Тернопіль зі швидкістю близько 40-50 км/год. Надалі, 30 грудня 2020 року близько 18 години, ОСОБА_4 проявляючи злочину недбалість, будучи не достатньо уважним та не стежачи належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, порушуючи вимоги п.п.1.5; 1.10 (в частині визначення поняття дорожня обстановка, пішохідний перехід, перевага); 2.3. (б, д); 10.1.; 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), рухаючись в темну пору доби, мав об`єктивну можливість завчасно виявити, що в попутному напрямку, в сусідній смузі, перед нерегульованим пішохідним переходом (що позначений дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР) та який влаштований навпроти будинку №5 вказаної вулиці, невстановлений досудовим розслідуванням легковий автомобіль зменшує швидкість та в подальшому зупинився. У порушення вимог п.18.4 ПДР, водій ОСОБА_4 не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля та не зупинився перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжував рух у зазначеному напрямку. Внаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на вищеописаний нерегульований пішохідний перехід, допустив передньою лівою частиною автомобіля Renault моделі Lоgаn, р.н. НОМЕР_1 , на відстані наближено 18 см вправо і 70 см вліво від повздовжньої осі автомобіля наїзд на пішоходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які переходили проїзну частину дороги по даному пішохідному переході, в напрямку зліва направо, відносно руху автомобіля Renault моделі Lоgаn, р.н. НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження неповнолітня ОСОБА_2 у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, переломів кісток склепіння та основи черепа зліва, які супроводжувалися забиттям головного мозку, з розривом барабанної перетинки лівого вуха; із зовнішніми ушкодженнями в ділянці голови відмічені рана і садна верхньої повіки лівого ока, садна лівої вушної раковини; закритий перелом проксимального метафізу (верхнього кінця) правої плечової кістки; закрита травма поперекового відділу хребта у вигляді перелому поперечного відростка 5-го хребця справа; закрита травму тазової ділянки у вигляді переломів крижової та лобкової і сідничної кісток справа; із зовнішніх ушкоджень у ОСОБА_2 також були відмічені садна передньої та бокової поверхонь грудей зліва, передньої черевної стінки зліва, правих плечей та кисті, ділянки лівого колінного суглоба. Виявлені у неповнолітньої ОСОБА_2 , тілесні ушкодження, згідно з п.2.1.1 (а), 2.1.2, 2.1.3 (б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, належить до тяжких.

ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого авульсивного (відривний - Х.Ф.) перелом шилоподібного відростка дистального метаепіфізу (нижнього кінця) лівої променевої кістки із зміщенням кісткових фрагментів, із зовнішніх ушкоджень описані підшкірні гематоми лобової і тім`яної ділянок волосистої частини голови зліва, правого плеча, ділянки лівого променево-зап`ясткового суглоба, лівого стегна, підапоневротична гематома тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови, підшкірні гематоми та осаднення ділянки обох колінних суглобів. Виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належать до середньої тяжкості.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому остеоепіфізіоліз (перелом в ділянці зони росту - Х.Ф.) нижньої третини лівої стегнової кістки із зміщенням кісткових фрагментів, із зовнішніх ушкоджень описані - численні садна чола (без уточнення анатомічної локалізації), обох губ, щічних ділянок та кистей, лівих стегна і гомілки. Виявлені у неповнолітньої ОСОБА_3 тілесні ушкодження у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.п.2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995) належать до середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_4 п.п.1.5; 2.3. (б, д); 10.1.; 18.4 Правил ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Renault моделі Lоgаn, р.н. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2925281 від 18 березня 2020 року укладеного між ТзДВ СК Кредо та ОСОБА_5 , згідно якого страхова сума на одного потерпілого становить: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260 000 гривень; за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень; розмір франшизи 0 гривень (а.с. 87-88).

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №7605, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у період з 30 грудня 2020 року по 21 січня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР, із діагнозом: Політравма. Поєднана травма. Відкрита ЧМТ, забій головного мозку, перелом основи черепа зліва з переходом на склепіння зліва. Травматичний розрив лівої барабанної перетинки. Отогемолікворея зліва. Рвана рана лівої верхньої повіки. Закритий перелом проксимального метафазу лівого плеча із зміщенням (тим АО 11А2,1). Закритий перелом правої лонної та сідничної кісток та бічних мас крижової кістки справа, перелом поперечного паростка L5 справа. Тупа травма голови, тулуба, кінцівок: забій, глибокі поверхневі садна лівої верхньої повіки, лівої вушної раковини, лівої передньої та бокової частини грудної клітки, лівої колінної ділянки, правої кисті. Після виписки рекомендовано: продовжити лікування в амбулаторних умовах, ліжковий режим, бандаж на таз, ЛФК І періоду, індивідуальне навчання, контроль ОДП через 1, 2, 3, 6 місяців (а.с. 10).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7606, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 30 грудня 2020 року по 15 січня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР, із діагнозом: закритий остеоепіфізіоліз дистального кінця лівого стегна (АО 33А2). Тупа травма тулуба, кінцівок: глибокі, поверхневі садна обличчя, кінцівок. Після виписки рекомендовано: продовжити лікування в амбулаторних умовах, хода на милицях без навантаження на ліву ногу, індивідуальне навчання, контроль ОДП через 1, 2, 3, 6 місяців, шви зняти на 14 день (а.с. 11).

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11070, ОСОБА_1 у період з 30 грудня 2020 року по 11 січня 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП Тернопільська університетська лікарня ТОР, із діагнозом: закритий авульсивний перелом шилоподібного відростка дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із зміщенням кісткових фрагментів (Клас АО ASIF 2R3A1). Забої, підшкірні гематоми лобної та тім`яної ділянок голови ліворуч. Забій правого плечового суглобу. Забій-гематома нижньої третини лівого стегна. Осаднення передньої поверхні обох колінних суглобів. Після виписки рекомендовано: обмежити фізичне навантаження на ліву в/к протягом 1-го місяця; комплекс вправ на пальці кисті та лівий променево-зап`ястний суглоб; ситуаційне знеболення; щоденні перев`язки з розчином антисептика; скинути шви на 14 добу п/о періоду; спостереження в ортопеда-травматолога та кардіолога за місцем проживання; контроль через 1 місяць в ТУЛ (а.с. 12-13).

Згідно з листом КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР за підписом генерального директора (головного лікаря) Корицького Г.І. №109-01/02 від 08 лютого 2021 року, вартість проведеного лікування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ортопедо-травматологічному відділенні КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР з 30 грудня 2020 року по 21 січня 2021 року становить 19 257,04 гривень (а.с. 56).

08 квітня 2021 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок НОМЕР_2 кошти у сумі 19 449,61 гривень, призначення платежу: витрати на лікування ОСОБА_2 , що підтверджується дублікатом чека Приватбанку №TS211989 від 21 лютого 2022 року (а.с. 60).

Відповідно до листа КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР за підписом генерального директора (головного лікаря) Корицького Г.І. №68-01/02 від 25 січня 2021 року, вартість проведеного лікування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ортопедо-травматологічному відділенні КНП Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня ТОР з 30 грудня 2020 року по 15 січня 2021 року становить 14 005,12 гривень (а.с. 57).

08 квітня 2021 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок НОМЕР_2 кошти у сумі 14 145,17 гривень, призначення платежу: витрати на лікування ОСОБА_3 , що підтверджується дублікатом чека Приватбанку №TS211989 від 21 лютого 2022 року (а.с. 62).

Згідно із листом КНП Тернопільська університетська лікарня ТОР за підписом генерального директора (головного лікаря) Бліхар В. та головного бухгалтера Маркевич О. №0-3/133 від 22 січня 2021 року, вартість проведеного лікування ОСОБА_1 , 1984 року народження, в ортопедо-травматологічному відділенні КНП Тернопільська університетська лікарня ТОР з 30 грудня 2020 року по 11 січня 2021 року становить 22 566 гривень (а.с. 58).

08 квітня 2021 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок НОМЕР_2 кошти у сумі 22 791,66 гривень, призначення платежу: витрати на лікування ОСОБА_1 , що підтверджується дублікатом чека Приватбанку №TS211989 від 21 лютого 2022 року (а.с. 61).

Як вбачається з розписки ОСОБА_6 від 31 січня 2021 року, що останній отримав від ОСОБА_5 суму в розмірі 100 000 гривень в якості частини компенсації на лікування постраждалих від ДТП, яке створив його син ОСОБА_7 30 грудня 2020 року (а.с. 59).

Відповідно до довідки №2 від 02 березня 2022 року виданої Фермерським господарством Шарван, ОСОБА_4 працює слюсарем по ремонту с/г техніки в Фермерському господарстві Шарван та його заробітна плата становить: за січень 2022 року 6 700 гривень; за лютий 2022 року 6 700 гривень. За 2021 рік заробітна плата ОСОБА_4 становила 73 800 гривень (а.с. 63).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 , суд врахував глибину та тривалість фізичних і моральних страждань дитини, яких вона зазнала внаслідок політравми, відкритої черепно-мозгової травми голови, травматичного розриву лівої барабанної перетинки, отогемоліквореї зліва, рваної рани лівої верхньої повіки, закритого перелому проксимального метафазу лівого плеча із зміщенням, закритого перелому правої лонної та сідничної кісток та бічних мас крижової кістки справа, перелому поперечного паростка L5 справа, та множинних травм, забоїв та саден, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось у тривалому лікуванні, обмеженні її можливостей пересуватися, відсутності можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками та займатися фізичними вправами. Разом з тим, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи вищевикладені обставини, характер отриманих трав, час та зусилля потрачені для лікування, засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, приходить до переконання, що розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_2 становить 50 000 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_1 , суд врахував глибину та тривалість фізичних та моральних страждань останньої, яких вона зазнала внаслідок закритого авульсивного перелому шилоподібного відростка дистального метаепіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням кісткових фрагментів та множинних забоїв, підшкірних гематом та осаднень, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось у тривалій тимчасовій непрацездатності, не можливості усталений спосіб життя та обмеженні у фізичній активності. Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 не доведено належними та достатніми доказами, що до дорожньо-транспортної пригоди вона була працевлаштована, і внаслідок отриманих нею травм втратила роботу. Відтак, суд взяв до уваги характер отриманих трав, час та зусилля потрачені для лікування та вважав, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 становить 25 000 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 , суд врахував глибину та тривалість фізичних та моральних страждань дитини, яких вона зазнала внаслідок закритого остеоепіфізіолізу дистального кінця лівого стегна, тупої травми тулуба та множинних саден, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось позбавленні можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками, займатися фізичними вправами, спричиненні значного дискомфорту у побуті, внаслідок необхідності пересування на милицях. Разом з тим, суд вважав, що заявлені позивачем вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 гривень оцінені суб`єктивно та є завищеними, а тому враховуючи вищевикладені обставини, характер отриманих трав, час та зусилля потрачені для лікування, засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості, а також те, що неповнолітня ОСОБА_3 не отримувала від відповідача жодного відшкодування, приходиться до переконання, що розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_3 становить 25 000 гривень.

Окрім цього суд зауважує, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Як встановлено з матеріалів справи, на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Renault моделі Lоgаn, р.н. НОМЕР_1 була забезпечена за полісом ТДВ СК Кредо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2925281 від 18 березня 2020 року, відповідно до якого страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю визначена у 260 000 гривень. Тобто, 5% від 260 000 гривень встановленої страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 13 000,00 гривень. Відтак позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є потерпілими в розумінні статей 1, 26-1 Закону, а тому вправі звернутися до страховика з вимогою про відшкодування їй моральної шкоди у розмірі, визначеному статтею 26-1 Закону.

Колегія суддів, з висновками суду першої інстанції повністю погоджується, оскільки суд у повній мірі врахував обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі №296/3243/20 (провадження №61-1088св21).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі №266/957/16-ц (провадження №61-13631св21).

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України, має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається із вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2021 року у справі №607/4034/21, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України встановлена.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Щодо доводів апеляційної скарги відносно того, що Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо повинно відшкодовувати моральну шкоду, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ст.1192 ЦК України це право потерпілого вибирати спосіб відшкодування шкоди і хто саме має відшкодувати заподіяні збитки. У даному випадку потерпілий може звернутися як до страхової компанії, так безпосередньо і до боржника - особи, яка завдала шкоди.

Також колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи заявника, що ОСОБА_4 в повному обсязі відшкодував потерпілим моральну шкоду, посилаючись на розписку від ОСОБА_6 від 31 січня 2021 року, оскільки як вбачається зі змісту вказаної розписки, що останній отримав від ОСОБА_5 суму в розмірі 100 000 гривень в якості частини компенсації на лікування постраждалих від ДТП, яке створив його син ОСОБА_7 30 грудня 2020 року, а не моральної шкоди.

Визначаючи розмір завданої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої визнано ОСОБА_4 , неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, яких вона зазнала внаслідок політравми, відкритої черепно-мозгової травми голови, травматичного розриву лівої барабанної перетинки, отогемоліквореї зліва, рваної рани лівої верхньої повіки, закритого перелому проксимального метафазу лівого плеча із зміщенням, закритого перелому правої лонної та сідничної кісток та бічних мас крижової кістки справа, перелому поперечного паростка L5 справа, та множинних травм, забоїв та саден, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось у тривалому лікуванні, обмеженні її можливостей пересуватися, відсутності можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками та займатися фізичними вправами, в результаті яких потребує постійної допомоги лікарів. При цьому судом враховано глибину моральних, психологічних та фізичних страждань, яких зазнала малолітня дитина, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала середньої тяжкості ушкодження, яких вона зазнала внаслідок закритого остеоепіфізіолізу дистального кінця лівого стегна, тупої травми тулуба та множинних саден, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось позбавленні можливості відвідувати школу, спілкуватися з однолітками, займатися фізичними вправами, спричиненні значного дискомфорту у побуті, внаслідок необхідності пересування на милицях, в результаті яких потребує постійної допомоги лікарів. При цьому судом враховано глибину моральних, психологічних та фізичних страждань, яких зазнала малолітня дитина, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала середньої тяжкості ушкодження, яких вона зазнала внаслідок закритого авульсивного перелому шилоподібного відростка дистального метаепіфізу лівої променевої кістки із зміщенням кісткових фрагментів та множинних забоїв, підшкірних гематом та осаднень, а також те, що травми отриманні нею внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвели до порушення звичайного укладу її життя, що виразилось у тривалій тимчасовій непрацездатності, не можливості усталений спосіб життя та обмеженні у фізичній активності. При цьому судом враховано глибину моральних, психологічних та фізичних страждань, вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляцій скарзі, не спростовують висновків суду.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Нюні Олександра Ігоровича слід залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката Нюні Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 липня 2022 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 грудня 2022 року.

Головуючий

Судді