Провадження №2/760/1496/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Тодосюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бессараб Олена Володимирівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ткачук Ю.В. звернулася в його інтересах до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, в якому дата народження спадкоємця ОСОБА_1 вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 », фактично складена ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог вказала, що 30 березня 2016 року ОСОБА_4 , склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, відповідно до якого, на випадок його смерті, зробив розпорядження, що належну йому:

- квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_7, ОСОБА_4 , заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер. В межах визначеного законодавством шестимісячного строку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після його смерті. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що в тексті заповіту допущено помилку в даті його народження, а саме замість дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_7 » вказано « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не відповідає дійсності. У позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, оскільки заповідач помер. Оскільки дана обставина перешкоджає йому оформити спадщину, ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. копію спадкової справи №8 за 2021 рік, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

22 липня 2022 року до суду надійшли витребувані у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. докази.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, однак 12 жовтня 2022 року до суду надійшло клопотання,в якому представник позивача - адвокат Ткачук Ю.В. вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути без її участі, та без участі позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, проте представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Гетьман Н.О. подала до суду заяви про визнання позову, у яких вказала, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнають позов в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності та у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі документів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що у зв`язку із значним навантаженням та неможливістю явки в судове засідання, просить розглядати справу без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 березня 2016 року ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, відповідно до якого, на випадок його смерті, зробив таке розпорядження:

- належну йому квартиру АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- належну йому квартиру АДРЕСА_2 , заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- земельну ділянку, яка розташована на території АДРЕСА_7, заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 січня 2021 року.

18 лютого 2021 року спадкоємці за заповітом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. із заявами про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_4

18 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. заведено спадкову справу №8/2021 після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Квартира, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , належала спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2013 року.

19 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне їй спадкове майно.

19 серпня 2021 року ОСОБА_2 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

01 вересня 2021 року ОСОБА_1 також подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне йому спадкове майно.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 вересня 2021 року приватний нотаріус відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з помилкою в даті народження.

Оскільки дана обставина перешкоджає йому оформити спадщину, а в позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, в якому дата народження спадкоємця ОСОБА_1 вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 », фактично складена ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, що може вплинути на спадкові права й обов`язки інших спадкоємців і спору між ними, судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Як встановлено судом, в тексті заповіту, що складений 30 березня 2016 року від імені ОСОБА_4 допущено помилку в даті народження позивача ОСОБА_1 , а саме замість дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_7 » вказано « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не відповідає дійсності.

За приписами статей 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з копії паспорту позивача ОСОБА_1 , його датою народження є ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позов, а також факт, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, в якому дата народження спадкоємця ОСОБА_1 вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 », фактично складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що їх представник подала суду відповідні заяви.

При цьому судом встановлено, що представник відповідачів - адвокат Гетьман Н.О. не обмежена у повноваженнях на подання заяв про визнання позову, і таке визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Іншої особи на ім`я ОСОБА_1 , який би був народжений ІНФОРМАЦІЯ_4 , судом не встановлено.

Крім того, позивачем подано до суду договір-замовлення №9.145512К на організацію та проведення поховання від 29 січня 2021 року, що підтверджує той факт, що саме ОСОБА_1 , замовляв організацію і проведення поховання спадкодавця ОСОБА_4 , а також отримав довідку на одержання праху №9.145512К.

Відтак, судом встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року, фактично складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки факт, який просить встановити позивач, породжує юридичні наслідки, адже встановлення даного факту необхідне позивачу для прийняття спадщини, при цьому. чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Керуючись ст. 76, 81, 206, 263-265, 273, 293-294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заповіт складений від імені ОСОБА_4 , 30 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бессараб О.В., зареєстрований в реєстрі за №441, в якому дата народження спадкоємця ОСОБА_1 вказана « ІНФОРМАЦІЯ_1 », фактично складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ;

- відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ;

- відповідач - Київська міська рада, , адреса місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бессараб Олена Володимирівна, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_6 ;

Суддя Солом`янського

районного суду міста Києва Н.М.Аксьонова