Номер провадження: 22-ц/813/8297/22
Справа № 520/4714/13-ц
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої Орловської Н.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

Пузанової Л.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, вчинені у ході виконання виконавчого листа №520/4714/13-ц, виданого 25.06.2014 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 10 714,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2022 року Київський районний суд міста Одеси постановив у зазначеній справі ухвалу (повний текст виготовлено 07 лютого 2022 року), якою задоволено скаргу ОСОБА_1 , визнано дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Одеса) Офіцерової Л.Л. неправомірними. Визнано постанову про звернення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.05.2021р. за виконавчим провадженням №44966905 неправомірною.

Вказане судове рішення мотивовано тим, що у провадженні державного виконавця, дії якого оскаржуються, перебував на виконанні виконавчий лист №520/4714/13-ц від 25.06.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 10 714,28 грн. 31.05.2021 державним виконавцем Офіцеровою винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яку направлено на адресу Головного управління ПФУ в Одеській області. Починаючи з липня 2021 року пенсійним органом проводилися утримання боргу по 20 відсотків від нарахованих ОСОБА_1 пенсійних виплат. Разом з тим, судом встановлено, що ГУ ПФУ в Одеській області на підставі отриманої 14.10.2014 постанови державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського управління юстиції Лєсної Т.О. від 07.10.2014 ВП № 44966905 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в загальній сумі 11878,42 грн. (борг на користь Михайлова в сумі 10714,28 грн., виконавчий збір в сумі 1071,42 грн., витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 92,72 грн.) та листа Першого Приморського відділу державної виконавчої служби від 25.12.2014 №36805 про внесення змін, починаючи з лютого 2015 року по січень 2017 року проводились утримання зазначеного боргу по 15,62 відсотків від нарахованих пенсійних виплат. Постанову Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського управління юстиції Лєсної Т.О. від 07.10.2014 ВП №44966905 повернуто 28.11.2016 (вих.№450/04) із зазначенням щодо задоволення вимог в повному обсязі.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в даній ситуації наявне повторне стягнення коштів з боржника за одним і тим самим виконавчим провадженням. Оскільки рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №520/4714/13-ц за виконавчим листом №520/4714/13-ц, виданим 25 червня 2014 року було виконано 07.10.2014 року у повному обсязі, і з 28.11.2016 виконавча служба мала докази повного виконання відповідного рішення, тому суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця Офіцерової Л.Л. щодо повторного звернення стягнення на доходи боржника.

24 вересня 2022 року Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) року подав апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р. шляхом її направлення через установу поштового зв`язку.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неврахування усіх обставин справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р. скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у скарзі ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на виконанні у відділі знаходилось виконавче провадження №44966905 по примусовому виконанню виконавчого листа №520/4714/13-ц від 25.06.2014р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 10714,28 грн.

07.10.2014р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про звернення стягнення з пенсії боржника.

19.05.2021р. з телефонної розмови зі спеціалістом Управління ПФУ в Одеській області виконавцем з`ясовано, що з 2014 року по теперішній час стягнення за вищевказаним виконавчим документом не проводилось.

19.05.2021р. державним виконавцем на адресу ГУ ПФУ в Одеській області направлено вимогу про повідомлення про хід стягнення за постановою від 07.10.2014р. та необхідність надання звітів про перерахування коштів.

30.05.2021р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , яку направлено до ГУ ПФУ в Одеській області.

21.08.2021р. до Відділу надійшов лист з ПФУ в Одеській області про те, що відрахування розпочато з 01.11.2014р. і сума боргу повністю утримана, залишок боргу на 01.02.2017р. 0,00 грн.

11.10.2021р. до Відділу надійшов адвокатський запит від представника скаржниці разом з довідкою від 09.09.2021р. про відрахування згідно з постановою державного виконавця від 07.10.2014р. ВП№44966905 та інформацією про перерахування стягнутих сум на рахунок Першого Приморського відділу ДВС в Одеській області. Але інформація про надходження вказаних сум у Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня. У матеріалах виконавчого провадження будь-які документи, які б свідчили про повне погашення боргу боржником, також відсутні.

Відповідно до п.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Оскільки боржником ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримано, а виконавче провадження з підстав фактичного виконання закінчено 04.10.2021р., тому апелянт вважає, що дії державного виконавця та оскаржувана постанова є законними, а підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

З огляду на викладене апелянт наполягає на задоволенні поданої ним апеляційної скарги з викладених у її змісті підстав.

21 вересня 2022 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р.

Вказана заява обґрунтована тим, що копія оскаржуваної ухвали на адресу заявника не надходила, а про її існування стало відомо при отриманні ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 29.08.2022р. про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями.

Крім того заявник звертає увагу, що згідно рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, воєнний стан не впливає на перебіг процесуальних строків, проте може бути поважною причиною для поновлення або продовження процесуального строку. З огляду на викладене, у зв`язку з перебуванням держави Україна в умовах воєнного стану та через особливий режим роботи державних органів заявник вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2022р. поважними, у зв`язку з чим просить його поновити.

Згідно положень ч.1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що інформація про дату отримання апелянтом копії оскаржуваного судового рішення має визначальне значення для вирішення питання щодо поновлення строку на його апеляційне оскарження на підставі ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Оскільки апелянтом не надано інформацію про дату отримання копії оскаржуваної ухвали або ознайомлення з її повним текстом, а також не надано документ про сплату судового збору в сумі 2481,00 грн, тому ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.10.2022 року апеляційну скаргу Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Роз`яснено, що у разі невиконання вимог в частині сплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику, а у разі ненадання інформації про отримання апелянтом копії оскаржуваної ухвали Київського районного суду м.Одеса від 02.02.2022р. або ознайомлення з її повним текстом, з посиланням на відповідні докази, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

31 жовтня 2022 року Першим Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до апеляційного суду надано платіжний документ про сплату судового збору в сумі 2600,00 грн.

Крім того, в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги апелянтом зазначено, що згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, оскаржувана ухвала Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2022р. до відділу не надходила, про її існування органу ДВС стало відомо 12.09.2022р. з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим, 01.11.2022 року на адресу апеляційного суду в електронній формі надійшло клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Чекмарьова Л.Ю., про відмову у відкритті апеляційного провадження. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що наведена апелянтом інформація про дату ознайомлення з повним текстом оскаржуваного судового рішення не відповідає дійсності, оскільки згідно відомостей, наданих Київським районним судом м.Одеси, копія ухвали цього суду від 02.02.2022р. отримана державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцеровою Л.Л. 06 травня 2022 року.

Крім того, 01.11.2022р. адвокатом Чекмарьовою Л.Ю., яка діє від імені ОСОБА_1 , надано до суду докази направлення копії вказаного вище клопотання та доданих до нього документів засобами поштового зв`язку на адресу Першого Приморського ВДВС у місті Одесі.

Ознайомившись зі змістом вказаного клопотання та доданими до нього матеріалами судом встановлено, що листом від 01.11.2022р. за вих. № ЕП-4167/22 Київського районного суду м.Одеси на адвокатський запит адвоката Чекмарьової Л.Ю. повідомлено наступне:

«В провадженні суду перебувала цивільна справа №520/4714/13-ц (провадження 2/520/3365/13) за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Рішенням суду від 12.11.2013 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалою суду від 02.02.2022 року (провадження №4-с/947/2/22) розглянуто та задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни.

Перевіркою Автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що копія повного тексту ухвали суду була надіслана на адресу Державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Офіцерової Л. Л. 20.04.2022року за вихідним номером 520/4714/13-ц/12623/2022 та отримана 06.05.2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах цивільної справи №520/4714/13-ц (провадження 2/520/3365/13).»

Оскільки копія оскаржуваної ухвали отримана Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 06.05.2022р., а не 12.09.2022., як це зазначає заявник, а до суду з апеляційною скаргою Перший Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся лише 24.09.2022р., тобто поза межами встановленого п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України строку (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду), тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали згідно п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України відсутні.

Разом з тим, згідно ч.3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З огляду на викладене, ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.11.2022р. продовжено Першому Приморському відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) строк на усунення недоліків апеляційної скарги на сім днів, запропоновано навести поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2022р., з урахуванням інформації щодо її отримання апелянтом 06.05.2022р.

11.11.2022 року на виконання вказаної ухвали суду, Першим Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду апеляційної інстанції надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що у зв`язку зі збройною агресією проти України наказом №583-к від 25.02.2022р. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) «Про запровадження дистанційної роботи», працівників органу ДВС було виведено на дистанційну роботу, та лише наказом №1919 від 16.05.2022р. припинено дистанційну роботу державних службовців.

Апелянт вважає, що через впровадження в державі воєнного стану відділ та державний виконавець не були належним чином повідомлені про існування оскаржуваного судового рішення. При цьому вказує на те, що державний виконавець Офіцерова Л.Л. або інший представник органу ДВС не брали участь в судовому засіданні.

Крім того, апелянт звертає увагу, що згідно рекомендацій Ради суддів України, опублікованих 02.03.2022р., воєнний стан не впливає на перебіг процесуальних строків, проте може бути причиною для поновлення або продовження процесуального строку; процесуальний строк, встановлений судом, поновленню не підлягає, а може бути виключно продовжений за клопотанням сторони спору.

З огляду на викладене, у зв`язку з перебуванням Держави Україна в умовах воєнного стану та через особливий режим роботи Державних органів, у тому числі органів Державної виконавчої служби, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022 року та відкрити апеляційне провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022 року з причин, наведених апелянтом у заяві від 11.11.2022р., апеляційний суд зазначає наступне.

Як було вище зазначено судом, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. (ч. 3 ст. 354 ЦПК України)

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що єдиною умовою поновлення пропущеного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, є визнання причин пропуску такого строку поважними. При цьому, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Суд зазначає, що правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду не знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.03.2020 р. у справі № 826/10808/18.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала проголошена 02 лютого 2022 року, а повний текст складено 07 лютого 2022 року, тому останній день строку на її апеляційне оскарження припадає на 22 лютого 2022 року.

Судом встановлено, що копія оскаржуваної ухвали отримана державним виконавцем Офіцеровою Л.Л. 06 травня 2022 року, а апеляційна скарга Першим Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подана 24 вересня 2022 року.

Як вбачається зі змісту заяви від 11.11.2022р., поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р. апелянт обґрунтовує запровадженням в Україні воєнного стану та особливим режимом роботи органів Державної виконавчої служби.

Щодо вказаного доводу заявника апеляційний суд зазначає наступне.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Верховний Суд в ухвалі від 21 липня 2022 року у справі № 127/2897/13-ц наголосив, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в якості обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили звернення з апеляційною скаргою у встановлений ст. 354 ЦПК України строк зазначає запровадження дистанційної форми роботи працівників органу ДВС згідно наказу №583-к від 25.02.2022р, яка була припинена наказом від 16.05.2022р.

Проте, вказаний довід заявника не можна визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, як було встановлено вище судом, копію оскаржуваної ухвали державним виконавцем Офіцеровою Л.Л. отримано 06.05.2022 року. Дистанційна форма роботи, як стверджує заявник, була запроваджена для працівників органу ДВС у період з 25.02.2022р. по 16.05.2022р. При цьому, будь-яких об`єктивних та непереборних обставин, які б заважали державному виконавцю починаючи з 16.05.2022р. оскаржити ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р., заявником не наведено.

Щодо доводу заявника про відсутність державного виконавця в судовому засіданні під час оголошення оскаржуваної ухвали, то апеляційний суд також вважає його необґрунтованим та таким, що не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Європейський Суд з прав людини (далі- ЄСПЛ) у своєму рішенні у справі "Варбанов проти Болгарії" (Varbanov v. Bulgaria), №31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) зазначив, "що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 ЄСПЛ у пункті 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана, з розумним інтервалом часу, сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ознайомившись з матеріалами справи судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.11.2021р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Офіцерової Л.Л., призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 14.12.2021р. о 10.30 год. (а.с.33)

Згідно інформації, зазначеної у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №938, судова повістка на 14.12.2021р. о 10.30 год. вручена уповноваженій особі Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) 02.12.2021р. (а.с.40)

17.12.2021р. Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) надано до суду першої інстанції відзив на скаргу ОСОБА_1 .

Наведені обставини свідчать про обізнаність Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) про наявність у провадженні Київського районного суду міста Одеси справи за скаргою ОСОБА_1 , провадження у якій було відкрито та призначено до розгляду, проте протягом тривалого часу не цікавився наслідками розгляду справи.

Крім того, навіть отримавши 06 травня 2022 року копію ухвали Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2022р., винесеної за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржувалися, не вжила заходів щодо реалізації права на її апеляційне оскарження у встановлений законом строк.

Суд зауважує, що норми ЦПК України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення відповідного процесуального строку, в тому числі і строку на апеляційне оскарження, згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Водночас, заявником пропущений встановлений законом строк на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду міста Одеси від 02.02.2022р. більше, ніж на сім місяців, проте обґрунтованих обставин та належних доказів про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявника, причин, які б зумовили поважність пропуску встановленого ст. 354 ЦПК України строку не наведено, а тому слід дійти висновку про відсутність підстав вважати обставини, вказані заявником у заяві від 11.11.2022р., поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 та п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку визнані судом неповажними.

Оскільки скаржником подано апеляційну скаргу з порушенням строку на апеляційне оскарження, а наведені ним причини пропуску такого строку визнані судом неповажними, тому згідно ч. 4 ст. 357 та п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 рокуслід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст.358 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 рокузалишити без задоволення.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Офіцерової Людмили Леонідівни, вчинені у ході виконання виконавчого листа №520/4714/13-ц, виданого 25.06.2014 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 10 714,28 грн- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча ________________ Н.В. Орловська

Судді: ________________ Л.А.Приходько

________________ Л.В.Пузанова