Номер провадження: 22-ц/813/8069/22
Справа № 505/1393/20
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів" на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2022 року за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба народів" про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати, пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції за несвоєчасний розрахунок по договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до СВК "Дружба народів". У жовтні 2021 року збільшено позовні вимоги в порядку ст. 49 ЦПК України. Позивачка посилається на те, що є спадкоємцем ОСОБА_2 , який за життя 02.01.2007 року уклав із відповідачем договір оренди земельної ділянки, площею 2,46 га, кадастровий номер :01:001:0147, строк дії договору 15 років. В п.9, п.11 договору визначено орендну плату, яка вноситься орендарем до 31 грудня поточного року у формі та розмірі: щорічно 600 кг пшениці, оранка присадибних ділянок розміром до 0,5 га. Згідно п. 14 договору сторонами врегульовано, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожен день прострочення, крім випадків несвоєчасного звернення орендодавця за отриманням орендної плати. Згідно п. 40 договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Позивач зазначає, що вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі лише 27.11.2011 року. Також посилається на те, що п.п. 9,13 договору є дискримінаційними, в них зазначено, що орендна плата не переглядається і не змінюється.

Посилаючись на те, що у 2018 році керівництвом Одеської області Подільської громади та Спілкою орендарів Подільського району були прийняті рішення щодо збільшення нарахування орендної плати власнику земельних ділянок за користування земельними ділянками від 8 до 10 відсотків від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, отже у середньому по Подільському району орендна плата за один пай до 3 га становить 10000 грн., позивачка просила достроково розірвати договір оренди землі у зв`язку з проведенням несвоєчасної державної реєстрації договору оренди земельної ділянки та невиконанням і неповним розрахунком орендної плати за договором.

Також позивачка просить стягнути з відповідача орендну плату, пеню три відсотки річних, індекс інфляції та за оранку земельної ділянки:

за 2018 рік орендну плату 4500 грн., оранку 2000 грн., індекс інфляції 440,22 грн., пеню в розмірі 0,5% - 8212,50 грн., а всього 15287,72 грн.

За 2019 рік: орендну плату 3700 грн.,за оранку 2000 грн., 3% річних 111 грн., індекс інфляції 149,98 грн., пеню в розмірі 0,5% - 6752,50 грн., а всього 12713,48 грн.;

за 2020 рік орендну плату 7000 грн., за оранку 2000 грн., 3% річних 210 грн., індекс інфляції 34861 грн., пеню у розмірі 0,5% - 12775 грн., а всього 22333,61 грн.;

за 2021 рік орендну плату 10000 грн., за оранку 2000 грн.

Всього позивачка просила стягнути на свою користь 62334,81 грн., а також витрати за надання правової допомоги в сумі 4000 грн. та сплачений судовий збір 1681,60 грн.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2022 року позов задоволено. Розірвано договір оренди землі від 02.01.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та СВК «Дружба народів» с.Нестоїта Котовського (на теперішній час Подільського району) Одеської області , зареєстрований у Котовському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.11.2011 року за №00916.

Стягнуто з СВК «Дружба народів» с.Нестоїта Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 орендну плату, пеню, 3% річних, індекс інфляції та за оранку у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0147 площею 2.46 га відповідно до договору оренди землі б/н від 02.01.2007 року укладеного між ОСОБА_2 та СВК «Дружба народів» с.Нестоїта Котовського (на теперішній час) Подільського району Одеської області за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки, а саме: за 2018 рік 15287 грн. 72 коп., за 2019 рік 12713 грн. 48 коп., за 2020 рік 22333.61 грн. за 2021 рік 12 000 грн., а всього на загальну суму 62334 (шістдесят дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 81 коп.

Стягнуто з СВК «Дружба народів» с.Нестоїта Подільського району Одеської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. та кошти за надання правової допомоги у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду СВК Дружба народів подав апеляційну скаргу , посилаючись на необґрунтованість та протиправність висновків суду першої інстанції. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 не подала орендарю документи на право власності на земельну ділянку, яку успадкувала. В порушення вимог ч.5 ст. 31 Закону України Про оренду землі, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на землю не повідомила про це орендаря. Звернулась із заявою лише через три роки після реєстрації свого права власності. Окрім того, скаржник зазначає, що виконував зобов`язання за договором, позивачка отримувала від відповідача орендну плату у вигляді пшениці: за 2018 р.-700 кг, за 2019 рік -1400 кг, за 2020 рік 700 кг; кукурудза за 2018 рік 1400 кг, зі 2019 рік 700 кг, за 2020 рік 700 кг та ячмінь за 2020 рік 700 кг. Отже, вважає, що підстави для дострокового розірвання договору оренди землі відсутні.

Оспорюючи висновки суду першої інстанції стосовно стягнення орендної плати та штрафних санкцій, скаржник посилається на те, що договором оренди земельної ділянки визначено орендну плату в натуральній формі: щорічно 600 кг пшениці та оранка присадибних ділянок до 0,5 га. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України Про оренду землі розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Отже, позовні вимоги про стягнення 10000 грн. орендної плати нічим не підтверджені.

Окрім того, скаржник зазначає, що позивачка отримала орендну плату за договором повністю, про що їй надані відомості.

Стосовно вартості оранки присадибних ділянок, СВК Дружба народів вважає вимоги безпідставними, оскільки не було ухилення від виконання зобов`язань, а розмір необґрунтованим, оскільки вартість оранки 2000 грн. нічим не підтверджена.

Окрім того, посилається на безпідставне застосування вимог ч.2 ст. 625 ЦК України та стягнення індексу інфляції і 3 відсотків річних, оскільки це відповідальність за невиконання грошових зобов`язань, а зобов`язання відповідача не є грошовими. Посилається на те, що в рішенні суду взагалі відсутні будь-які розрахунки штрафних санкцій.

Пеня також не підлягає стягненню, оскільки сторонами погоджено сплату 0,5% за кожен день прострочення, крім випадків несвоєчасного звернення орендодавця за отриманням орендної плати.

Просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кресюк Василь Андрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 просить не брати до уваги доводи ,викладені в апеляційній скарзі та залишити її без задоволення. Звертає увагу суду на те, що договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам закону, умови його є дискримінаційними. Договір зареєстрований через 4 роки та 11 місяців після укладення. Відомості про перехід права власності до позивачки після спадкодавця ОСОБА_2 є у відкритому доступі , а тому вказані обставини не могли перешкоджати виконанню умов договору. Окрім того, відсутні відомості про виконання умов договору, оскільки за договором орендар має видавати щорічно 600 кг пшениці, однак ці зобов`язання виконувались частково. Вартість оранки 2000 грн. за 0,5 га звичайний тариф в Подільському районі, цю вартість відповідач не спростував та має сплатити за невиконані роботи. Просить рішення суду залишити без змін.

В ході апеляційного розгляду до справи долучено відомості про виконання відповідачем зобов`язань за договорами оренди земельних ділянок в 2021 році (відомості про видачу зерна), які сторони не оспорювали та просили долучити до справи.

Адвокат Швець К.О., яка діє в інтересах СВО "Дружба народів" підтримала апеляційну сакаргу, просить її задовольнити. Пояснила, що хоч позивачка не надала вчасно відомості про прийняття спадщини, зобов`язання за договором укладеним з ОСОБА_2 відповідачем виконувались в повному обсязі. В рахунок орендної плати частково видавалась пшениця, а частково ячмінь та кукурудза протягом кожного року у 2018 - 2021 р.р. Пояснила, що, на її думку, вартість отриманої кукурудзи та ячміня перекриває вартість недоданої пшениці. Всього ОСОБА_1 здавала в оренду три успадковані земельні ділянки, надані суду відомості про видачу зерна стосуються двох з трьох земельних ділянок. Третя земельна ділянка є спірною, з приводу оренди якої є окремий позов. В 2019 році позивачці видано тричі по 350 кг пшениці, отже, по одній земельній ділянці видано повністю орендну плату. Разом з тим, документального підтвердження, що орендна плата в 2019 році повністю видана саме по спірній земельній ділянці , кадастровий номер :01:001:0147,- надати не може. Зазначає, що розрахунки, заявлені у позові нічим не обгрунтовані та не підтверджені. Штрафні санкції взагалі не містять розрахунків. Розмір доходу від оренди земельних ділянок, згідно відомостей з Державної податкової служби є результатом бухгалтерських розрахунків та не є грошовим еквівалентом вартості товару (пшениці) за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Стосовно стягнення вартості оранки - заперечує, оскільки кооператив кожного року здійснював оранку присадибних ділянок, пропонував виконати цю роботу і на ділянці позички. Однак кожного року, позивачка самостійно виконувала оранку своєї ділянки за своїм бажанням. Кооператив не ухилявся від виконання цього обов`язку. Не оспорюючи ухвалу суду першої інстанції про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, просить взяти до уваги, що первісно заявлені позовні вимоги щодо земельнолї ділянки , успадкованої після ОСОБА_3 та надано відомості про витрати на правову допомогу щодо того позову. Позов, який є предметом даного розгляду - щодо земельної ділянки, успадкованої після ОСОБА_2 і в межах цього позову витрати на правову допомогу не підтверджені і не заявлені, отже рішення в цій частині незаконне, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволені безпідставно. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

ОСОБА_1 та адвокат Кресюн В.А., який дії в її інтересах апеляційну скаргу не визнали, просять залишити без задоволення. Пояснили, що кооператив протягом 2018-2021 років кожного року замість 600 кг - обумовленого розміру орендної плати, видавав 350 кг пшениці, тобто недодано 250 кг щорічно. Відомості про видачу ячміня та кукурудзи не є еквівалентом недоданої пшениці, їх вартість не відповідна та заміна не обумовлена умовами договору оренди. В матеріалах справи є відомості про грошовий еквівалент вартості товару (пшениці) за ринковими цінами на дату внесення орендної плати за грудень 2018 та 2019 рр. Просять стягнути на користь позивачки в рахунок невиконаного зобов`язання, вартість недоданих 250 кг пшениці (600 кг мінус 350 кг отриманих по відомості) за 2018 рік: 4980,60 грн. х 250 кг = 1245,25 грн.; за 2019 рік: 4254,70 грн. х 250 кг = 1077 грн. Розрахунків пені і штрафних санкцій на ці суми надати не можуть та на стягненні не наполягають. Вартості пшениці за 2020 та 2021 роки позивач надати не зміг, тому в цій частині не підтримує позовні вимоги про стягнення грошової компенсації за невиконану частину зобов`язань по орендній платі за ці роки. Стосовно вимог про відшкодування вартості оранки пояснили, що дійсно позивачка своїми силами щорічно здійснювала оранку своєї присадибної ділянки, оскільки її не задовольняли строки запропонованої оранки кооперативом та якість роботи. Просять залишити рішення суду без змін в частині розірвання договору оренди земельної ділянки в зв`язку з неодноразовим порушенням умов договору щодо орендної плати.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

За пунктом 1 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

У пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на порушення відповідачем умов договору оренди щодо своєчасного та повного виконання умов по орендній платі, що є підставою для розірвання вказаного договору.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що відповідно до договору оренди землі б/н від 02.01.2007 року укладеного між ОСОБА_2 (спадкоємцем якого є позивачка) та СВК «Дружба народів» погоджено користування земельною ділянкою, кадастровий номер :01:001:0147 площею 2.46 га строком на 15 років. Договором визначено орендну плату, яка вноситься орендарем до 31 грудня поточного року: щорічно 600 кг пшениці, оранка присадибних ділянок розміром до 0,5 га.

Також сторонами не оспорюється, що всього у власності позивачки є три земельні ділянки, які перебувають в оренді у відповідача, розмір орендної плати по кожній земельній ділянці 600 кг пшениці та оранка присадибної ділянки. Згідно відомостей за 2018-2021 роки позивачка отримувала щорічно відповідно до умов договору оренди земельної ділянки пшеницю по двох земельних ділянках, разом з тим, зобов`язання в цій частині орендарем виконувались не повністю (виходячи із загального розміру виданої пшениці). Так, за 2018, 2020 та 2021 р. р. позивачка отримала щорічно під підпис двічі по 350 кг пшениці, у 2019 році тричі по 350 кг пшениці (а.с.21-29).

Посилання сторони відповідача на повне виконання зобов`язань в 2019 році саме по земельній ділянці, що є предметом даного спору, нічим не підтверджено. З дослідженої судами копії видаткової відомості вбачається , що ОСОБА_1 у 2019 році було видано відповідачем тричі по 350 кг пшениці за оренду, однак не зазначено, за оренду якого саме паю та за яким договором оренди, отже в межах наданих доказів це не доведено. З урахуванням кількості земельних паїв, які знаходяться в оренді у відповідача, кількість видаваємої пшениці не відповідає погодженому сторонами розміру орендної плати. Окрім того, договором погоджено видачу в якості орендної плати тільки 600 кг пшениці, видача інших зернових культур договором не обумовлена. Позивачем вказана обставина заперечується, а відповідачем не доведено належними і допустимими доказами повне виконання зобов`язань за договором.

Встановивши, що відповідач належно не виконував (систематичноно неповно виконував) свої зобов`язання щодо оплати орендної плати в натуральній формі за договором оренди землі від 02.01.2007 року, що є істотним порушенням договору, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що вказаний договір підлягає розірванню.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши неодноразове часткове , неповне виконання умов договору, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки. Суд апеляційної інстанції повністю погоджується із задоволенням в цій частині позовних вимог.

Стосовно задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно ч.2 ст. 22 Закону України Про оренду землі розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

З розрахунку орендної плати 600 кг пшениці за кожен пай, позивачкою не оспорюється та підтверджується матеріалами справи щорічне отримання у 2018 - 2021 роках по 350 кг пшениці за договором, що є предметом даного спору.

Згідно відомостей головного управління статистики від 03.04.2020 р. грошовий еквівалент вартості товару (пшениці) за ринковими цінами на дату внесення орендної плати за грудень 2018 р. становить 4980,60 грн. та на грудень 2019 р. 4254,70 грн. за тону пшениці(а.с.35). На користь позивачки в рахунок невиконаного зобов`язання підлягає до стягнення вартість недоданих 250 кг пшениці (600 кг мінус 350 кг отриманих по відомості) за 2018 рік: 4980,60 грн. х 250 кг = 1245,25 грн.; за 2019 рік: 4254,70 грн. х 250 кг = 1077 грн. , а всього 2322,25 грн. Інші вимоги належними розрахунками не підтверджені та задоволенню не підлягають. Зокрема, позивачем не надано відомості про грошовий еквівалент пшениці за ринковими цінами у 2020 та 2021 р.р. та недоведено ухилення відповідача від виконання зобов`язань по оранці присадибної ділянки позивачки, оскільки останньою не заперечується щорічна готовність відповідача зорати її присадбину ділянку, при цьому, неналежна якість роботи та строки - не доведені.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги частково обгрунтовані, висновки суду першої інстанції про стягнення на користь позивачки орендної плати за кожен рік в розмірі 10000 грн. за середній пай по району та вартості оранки в сумі 2000 грн.,- помилкові і позбавлені належного обгрунтування, не є погодженими умовами за договором оренди землі. В зв`язку з викладеним в межах наданих доказів сума стягнення, визначена судом першої інстанції за 2018-2019 р.р. підлягає зменшенню, а за 2020-2021 р.р. вимоги не доведені.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду залишенню без змін в частині розірвання договору оренди землі; зміні в частині стягнення з СВК Дружба народів на користь ОСОБА_1 грошової компенсації невиконаних зобов`язань за договором оренди земельної ділянки у зазначеному вище розмірі за 2018-2019 р.р. За 2020-2021 р.р. - рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В частині стягнутого на користь позивачки судового збору, при зміні рішення, пропорційно задоволених позовних вимог сума судового збору підлягає зменшенню з 1681,60 грн. до 62,73 грн.

В частині відшкодування витрат на правову допомогу, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу. Належних і допустимих доказів вартості цих послуг не надано, відсутній акт виконаних робіт та розрахунок по спору щодо земельної ділянки, стосовно оренди якої іде спір (а.с.38-41). За таких обставин, рішення в частині витрат на правову допомогу підлягає скасуваню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу СВК "Дружба народів",- задовольнити частково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 липня 2022 року в частині розірвання договору оренди землі від 02 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та СВК "Дружба народів",- залишити без змін.

Це ж рішення в частині стягнення з СВК "Дружба народів" на користь ОСОБА_4 виплат за 2020 та 2021 р.р. - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Це ж рішення в частині стягнення з СВК "Дружба народів" на користь ОСОБА_1 виплат за 2018 та 2019 р.р. змінити, зменшивши суму стягнення з 15287,72 грн. до 1245,25 грн.- за 2018 р.; з 12713,48 грн. до 1077 грн. - за 2019 р., а всього 2322,25 грн.

Зменшити суму стягнутого з СВК "Дружба народів" на корсть ОСОБА_1 судового збору з 1681,60 грн. до 62,73 грн.

В частині стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах Верховного Суду в порядку , передбаченому ч.2 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15.11.2022 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова