"17" листопада 2022 р. Справа №489/7113/21
Провадження №2/489/650/22
УХВАЛА

17 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання послуги з управління багатоквартирним будинком

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/7113/21 (провадження № 2/489/650/22) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За вимогами частини першої ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексах випадках.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно - правових відносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 1 ГК України визначено, що господарські відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Статтею 1 Закону України «Про підприємництво» встановлено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання /підприємцями/ з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Відповідно до п.1, 15 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та /або/ фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно з ст.2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Згідно наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради № 96 від 13.07.2018 та укладеного 16 липня 2018 року договору № 1/116, управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 було призначено ТОВ «Місто для людей Миколаїв», яке приступило до виконання своїх договірних зобов`язань з 01 вересня 2018 року з тарифом 5,94 грн. за 1 кв. м. на місяць загальної площі приміщення.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 10.06.2021, вбачається, що нежитлове приміщення магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 22.09.2006, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Літвінчук А.А., зареєстрованого в реєстрі № 373.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААВ № 178282 від 22.02.2012, свідоцтва платника єдиного податку серії Б № 858461, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем.

Оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» є юридичною особою, а ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Спір про стягнення заборгованості по сплаті за послугу з управління багатоквартирним будинком, власником якого є фізична особи, яка здійснює у такому приміщенні підприємницьку діяльність як ФОП підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, що узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року №922/4239/16.

З урахуванням наведених норм процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з роз`ясненням права позивача на звернення з вказаним позовом до господарського суду Миколаївської області, до юрисдикції якого віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в тому числі у апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до платіжного доручення № 52057072 від 21.10.2022, ТОВ «Місто для людей Миколаїв» сплачено 2270 грн. 00 коп. судового збору.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю, а тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. підлягає поверненню.

Керуючись ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надання послуги з управління багатоквартирним будинком закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв» сплачений судовий збір в розмірі 2270 грн. 00 коп. за платіжним дорученням № 52057072 від 21 жовтня 2022 року.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивачка: Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв», юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Погранична, 165, оф. 3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено «17» листопада 2022 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева