Справа № 444/1741/22
Провадження № 2/444/715/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Усманова З.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу.

17.08.2022 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06.09.2021 року відповідач позичив у позивача 54000,00 грн., які зобов`язувався повернути до 28.02.2022 року, проте станом на 25.07.2022 року так і не повернув. Просив стягнути з відповідача на користь позивача борг в розмірі 62716,52 грн., з яких 54000,00 грн. - тіло позики, 2136,08 грн. відсотки за користування коштами під час дії договору, 652,44 грн. відсотки за користування коштами після прострочення терміну повернення, 5751,00 грн. інфляційні збитки; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Відповідач не подав відзив на позов.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, однак представник позивача надіслав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про час та місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії розписки від 06.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 позичив 06.09.2021 року кошти на суму 54000,00 грн. у ОСОБА_1 та зобов`язався повернути борг у строк до 28.02.2022 року рівними частинами.

З копії договору № 25-07/22-01 про надання правової допомоги від 25.07.2022 року, копії акту наданих послуг до даного договору від 25.07.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 25.07.2022 року вбачається, що позивач сплатив за послуги правової допомоги по даній справі 7000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Ухвалою суду від 04.10.2022 року судом було зазначено про те, що в матеріалах справи відсутній оригінал боргової розписки та оголошено перерву по справі у зв`язку із тим, що розгляд спору розпочато по суті, однак такий не може бути вирішено в даному судовому засіданні у зв`язку із неподанням оригіналу розписки.

Однак станом на момент проведення судового розгляду 08 листопада 2022 року позивач не надав суду для огляду оригінал розписки, не повідомив про причини неподання суду такого.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, ч. 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відтак, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У постанові Верховного суду від 20.02.2019 по справі № 556/1721/17 зазначено, що наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями ст. 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року №154/3443/18, згідно з частиною першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

За змістом ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд в ухвалі від 04.10.2022 року звертав увагу позивача на те, що оригінал розписки не подано до суду, однак станом на час винесення рішення суду позивачем до матеріалів справи так і не долучено оригінал боргової розписки від 06.09.2021 року.

Враховуючи наведене, а також обізнаність позивача про необхідність подати оригінал розписки до суду, за відсутності такої у матеріалах справи, суд позбавлений можливості перевірити достовірність вказаного доказу, що свідчить про те, що позивачем не доведено наявність невиконаного відповідачем обов`язку щодо повернення боргу як на момент звернення з позовом до суду, так і на момент ухвалення рішення, а тому суд приходить до переконання про відсутність законних підстав для задоволення позову про стягнення коштів за договором позики.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача стягувати судовий збір в користь позивача не потрібно.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 207, 626, 628, 526, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.