Справа № 304/1911/22 Провадження № 2/304/342/2022
У Х В А Л А

07 листопада 2022 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Орган опіки та піклування Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту перебування дитини на вихованні, визначення місця проживання дитини та визначення розміру аліментів на інших дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Перечинського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту перебування дитини на вихованні, визначення місця проживання дитини та визначення розміру аліментів на інших дітей.

У вказаному позові позивач просить:

-встановити, що він самостійно виховує малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Суддя, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшла такого висновку.

Так, суддею встановлено, що позивач ОСОБА_1 звертався до Кельменецького районного суду Чернівецької області із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просив суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути на їх користь аліменти в розмірі, встановленому законом. У судовому засідання ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 100 гривень на місяць на кожну дитину.

Також встановлено, що рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2017 року по справі № 717/1918/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 24 листопада 2016 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Якщо після досягнення ОСОБА_4 повноліття ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на ОСОБА_4 , до повноліття ОСОБА_3 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 913 (дев`ятсот тринадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Таким чином, встановлено, що позивач ОСОБА_1 вже звертався з аналогічним позовом (стягнення аліментів на утримання, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до відповідачки ОСОБА_2 , тобто суб`єктний склад сторін у справі, предмет та підстави позовів є тотожними.

Повторне подання на розгляд суду такої самої заяви (про той самий предмет, з тих самих підстав і між тими самими сторонами) не допускається, на вимогах ЦПК України не ґрунтується і суперечить фундаментальному аспекту верховенства права принципу юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточного характеру судового рішення. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише через те, що вона переслідує мету домогтися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру" (рішення у справі "Пономарьов проти України", заява №3236/03, п.40; див. також рішення у справі "Рябих проти Росії", заява №52854/99, п.52).

Принцип правової визначеності вимагає, що при розгляді будь-яких справ суди не повинні ставити під сумнів законність ухвалених судових рішень.

У тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, перш за все пов`язана з виключністю судового рішення. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

За наведених обставин, враховуючи зміст вимог п. 2 ч. 1ст. 186 ЦПК України, з огляду на недопустимість повторного вирішення судових справ за заявами поданими про той самий предмет, з тих самих підстав і між тими самими сторонами, суддя вважає, що у відкритті провадження в частині стягнення аліментів слід відмовити.

Крім цього, суддя дійшла висновку, що позовна заява в частині встановлення факту перебування дитини на вихованні та визначення місця проживання дитини не підсудна Перечинському районному суду Закарпатської області, з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі, якщо відсутні підстави для залишення заяви без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Разом з тим, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає її за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).

Згідно з положеннями ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідачка на теперішній час перебуває в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, будинок 84), на підтвердження чого надав повідомлення в. о. начальника Філії Анатолія Кушніра № 1.2/12-1684 від 22 вересня 2022 року.

Також 27 жовтня 2022 року суддею надіслано запит виконуючому обов`язків начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Анатолію Кушніру в порядку статті 16 Закону України «Про захист персональних даних» для отримання інформації про те, чи перебуває у вказаній вище установі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

04 листопада 2022 року судом отримано відповідь, згідно з якою ОСОБА_2 дійсно перебуває на лікуванні Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, будинок 84) у зв`язку із застосуванням до неї примусових заходів медичного характеру.

Отже, адреса, за якою фактично перебуває відповідачка ОСОБА_2 , територіально відноситься до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Підстав для застосування альтернативної підсудності за вибором позивача суддею не встановлено.

З огляду на наведені обставини, враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, предмет позову та виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 27 ЦПК України, суддя констатує, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи Перечинським районним судом Закарпатської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 цього Кодексу спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, враховуючи наведені обставини, суддя дійшла висновку, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Орган опіки та піклування Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту перебування дитини на вихованні та визначення місця проживання дитини слід передати на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (адреса: 49006, м. Дніпро, пр-т Пушкіна, 77-б), за місцезнаходженням відповідачки.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 186, 187, 258 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження в справі в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Орган опіки та піклування Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Цивільну справу № 304/1911/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, Орган опіки та піклування Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про встановлення факту перебування дитини на вихованні та визначення місця проживання дитини з доданими до неї матеріалами передати на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (адреса: 49006, м. Дніпро, пр-т Пушкіна, 77-б).

Справу передати на розгляд до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Гевці В. М.