Справа № 752/3944/22
Провадження 2-і/372/6/22
ухвала

Іменем України

08 листопада 2022 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Висоцької Г. В., при секретарі Куник О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа: Сервісний центр «Sceleton» про захист прав споживача.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

01.11.2022 представником відповідача ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_2 подано заяву про вирішення судових витрат, в якій останній просив стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн., як компенсацію здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

03.11.2022 позивачем ОСОБА_4 подано заперечення на заяву, в якому просив відмовити у відшкодуванні судових витрат.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 підтримав подану заяву, просив задовольнити та стягнути із ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 12 000,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 заперечив щодо поданого клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа: Сервісний центр «Sceleton» про захист прав споживача, яку ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 листопада 2022 року залишено без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу

Частиною третьою статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частинами п`ятою, шостою статті 142 ЦПК України встановлено,що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з п.8 ч.3 ст.178 ЦПК України відзив відповідача повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідач, в порушення вказаних вище вимог процесуального закону в особі свого представника, не зазначив у своєму відзиві попереднього (орієнтованого) розрахунку суми витрат на правову допомогу, що є самостійною підставою для відмови у відшкодування відповідних судових витрат. Представником відповідача суду не наведені поважні причини невиконання цих вимог ЦПК України.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити ще один слушний аргумент позивача в якості підстави для відмови в задоволенні заяви відповідача.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під зловживанням процесуальними правами законом визначено наступне. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

В залежності від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними права дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. (п. 2 ч. 2ст. 44 ЦПК України).

В свою чергу процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. Відповідно до роз`яснень, які міститься у п.38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, оскільки, крім тверджень представника відповідача про необґрунтованість дій позивача, це нічим не підтверджено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 142, 257, 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.В.Висоцька