Справа № 449/784/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2022 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря Подусівської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Бібрської міської ради (орган опіки і піклування) про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду та просить визначити місце проживання її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання її батька ОСОБА_2 , а саме АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що вона являється матір`ю неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьком дитини є ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 14.12.2015р.

02.08.2019р. позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина ОСОБА_5 . Позивачка стверджує, що на даний час у неї виникли певні матеріальні проблеми і вона позбавлена можливості утримувати дочку ОСОБА_6 . Також позивачка зазначає, що вона разом з дочкою ОСОБА_6 сином ОСОБА_5 зареєстрована у двокімнатній квартирі в якій ще зареєстровані її батько ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8 . Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась , подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа: служба у справах дітей Бібрської міської ради (орган опіки і піклування) у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань від них не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Згідно рішення Галицького районного суду м.Львова від 14.12.2015р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано.

Згідно довідки Бібрської міської ради від 25.07.2022р. слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 , за цією адресою також зареєстровані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки Бібрської міської ради від 08.08.2022р. слідує, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Відповідно до статей 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті першому статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до частини третьої статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання.

З урахуванням зазначеного, встановивши обставини справи, а також те, що на момент звернення з позовом до суду та винесення рішення по суті спору ОСОБА_3 виповнилося 14 років, а тому відповідно до статті 29 ЦК України остання має право вільно обирати місце свого проживання та не входить до переліку осіб, щодо яких встановлено обмеження вільного місця проживання, а тому суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення судом місця проживання дитини з батьком.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 29, 161, СК України, ст.ст.10,141,206, 247,258,264,265,268 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Бібрської міської ради (орган опіки і піклування) про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання повного тексту рішення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2

АДРЕСА_1

Третя особа: служба у справах дітей Бібрської міської ради (орган опіки і піклування)

м.Бібрка, вул.Тарнавського,22

Суддя А. В. Савчак