Номер провадження: 22-ц/813/1572/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року, постановлене під головуванням судді Науменко А.В., повний текст рішення виготовлений 26 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг» про захист прав споживачів, розірвання договору підряду та стягнення сплачених коштів та пені, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Домберг»(надалі за текстом ТОВ «Домберг») про захист прав споживачів, розірвання договору підряду та стягнення сплачених коштів та пені, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив розірвати договір на виготовлення виробів № 01579/01 від 12 червня 2017 року та договір на монтаж виробів № 01579/01м від 12 червня 2017 року, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Домберг», стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачені кошти у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 141 100 грн. та пеню в розмірі 3% річних від загальної вартості робіт, а саме 4776,52 грн. (а.с. 48 т. 1).

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 12 червня 2017 року між ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ «Домберг» (Підрядник) в особі директора ОСОБА_2 був укладений договір підряду № 01579/01 на виготовлення виробів, відповідно до умов якого підлягали виготовленню з матеріалу Підрядника дерев`яні вироби та подальшої поставки їх на об`єкт замовлення, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , також, 12 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Домберг» був укладений договір підряду № 01579/01м на монтаж виробів, відповідно до умов якого відповідач мав виконати роботу з монтажу дерев`яних виробів на монтаж виробів на об`єкті Замовника.

Позивач зазначав, що ціна робіт за вищевказаними договорами була затверджена сторонами у комерційних пропозиціях, в якій зазначено опис виробу, декоративні деталі та вартість виробу з урахуванням знижки, що складає відповідно 3950 та 5642 долара США. Також в комерційній пропозиції зазначено, що у вартість робіт включено збирання та монтаж виробів.

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 ОСОБА_1 сплатив 25.08.2017 року ТОВ «Домберг» за вищевказаним договорами кошти у розмірі 5000 доларів США. Відповідно до вищевказаних договорів відповідач мав виготовити на замовлення позивача дитячу шафу.

Протягом тривалого часу дизайнер відповідача та позивач не могли погодити дизайн майбутньої дитячої шафи, тому далі домовилися, що в рахунок сплачених коштів відповідач виготовить та здійснить монтаж іншої «Мастер шафи».

Однак, у встановлений договорами строки ТОВ «Домберг» взяті на себе зобов`язання не виконало, не виготовило ні Дитячу шафу, ні Мастер шафу, не виконало роботи з монтажу виробів на об`єкті Замовника, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідач порушив умови вищевказаних договорів та його особисті права та інтереси.

Відповідно до умов договору на виготовлення виробів від 12.06.2017 року та комерційної пропозиції загальна вартість робіт, які повинен був виконати відповідач складала 5642,0 доларів США, що еквівалентно 159217,24 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки суд безпідставно визнав висновок товарознавчого експертного дослідження належним та допустимим доказом, а також, необґрунтовано в оскаржуваному рішенні суду зазначив, що позивачем не надані докази на підтвердження доводів позовних вимог.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Пояркова О.В., представник ТОВ «Домберг» зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, рішення суду законним та обґрунтованим, а висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Учасники справи про призначене судове засідання на 23 листопада 2022 року були сповіщені належним чином у відповідності до п. 2, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 177-178, 179-180 т. 2).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 12 червня 2017 року між ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ «Домберг» (Підрядник) було укладено договір підряду № 01579/01 на виготовлення виробів.

Судом зазначено, що під час судового засідання, сторони послалися саме на цей Договір та не посилалися на договір підряду № 01579/01м, сторони не спростували його укладення між собою, проте копії цього договору до матеріалів справи не надали, умови цього договору судом не досліджувалися, тому вказаний договір судом визнаний, як не доказ у справі.

Згідно п. 1.1 Договору, Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу, передбачену п. 2.1. цього Договору (надалі іменується «Робота») за завданням другої Сторони (Замовника), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану Роботу.

Відповідно до п. 2.1.- п. 2.2 Договору, роботою, що виконується Підрядником за завданням Замовника, є виготовлення, та поставка з матеріалу Підрядника дерев`яних виробів (надалі - Вироби) відповідно до Специфікацій замовлення (Додатки до Договору) і Технічної документації (Додаток до Договору) та поставка їх на об`єкт Замовника, за адресою: м. Одеса, пров. Педагогічний, 16/12.

Згідно п. 2.3. Завданням Замовника за цим Договором визначаються погоджені сторонами Спеціфікації замовлення, які є Додатками до цього договору та Технічна документація, яка є Додатком до цього Договору.

Відповідно п. 3.2 та 3.2.2 Підрядник має право: не розпочинати роботу, а розпочату зупинити, якщо Замовник та Підрядник не погодили Специфікації замовлення та Технічну документацію до цього договору, або Замовник не надав необхідних даних, документів, ескізів або іншої важливої для виконання Роботи інформації і цим створив неможливість виконання цього Договору Підрядником, а також не розпочинати роботу, а розпочату Роботу зупинити у разі відмови Замовника від цього Договору.

Згідно п. 3.3 та 3.3.2 Замовник зобов`язаний, оглянути та прийняти результат Роботи (Вироби), а в разі допущених у Роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно письмово заявити про них Підрядникові.

Відповідно п. 4.1. Ціна роботи за цим Договором визначається в Специфікаціях замовлення, які є додатками до цього Договору, за виключенням умов п. 4.4. Договору.

Судом встановлено, що ціна робіт, згідно умов Договору визначається у додатку до Договору, проте зі змісту умов договору судом не вбачається обумовлений сторонами додаток до Договору під назвою «Комерційна пропозиція».

Судом також зазначено, що сторонами підтверджене, що відповідачем був оформлений, а позивачем підписаний документ під назвою «Коммерческое предложение шкаф Сергей Мазур» (а.с. 20 т. 1). Підписання даного документу позивачем, було підтверджене у судовому засіданні. Зі змісту вказаного документу вбачається, що він має розділ «Описание изделия», у якому у тому числі передбачена окраска «RAL», а також погоджена сторонами вартість майна з врахуванням знижки, а саме 3950 доларів США, з позначкою що у вартість включені зборка та монтаж виробу. Цей документ підписаний директором ТОВ «Домберг» та позивачем ОСОБА_1 07.09.2017 року.

Даний документ був наданий позивачем з первинним позовом та визнаний відповідачем.

Сторонами також підтверджене, що відповідачем був оформлений, а позивачем підписаний документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с 51 т. 1). Підписання даного документу позивачем, було підтверджене у судовому засіданні. Зі змісту цього документу вбачається, що він має розділ «Описание изделия», у якому у тому числі передбачене «RAL», а також погоджена сторонами вартість майна з врахуванням знижки, а саме 5642 доларів США, з позначкою що у вартість включені зборка та монтаж виробу. Цей документ підписаний директором ТОВ «Домберг» та позивачем ОСОБА_1 07.09.2017 року.

Даний документ був наданий позивачем з уточненим позовом та визнаний відповідачем.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що підписані сторонами вказані документи під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » включають визначення ціни роботи по Договору, а тому має ознаки Специфікації замовлення. Відмінність назви цього документу не змінює умови, які погоджені та підписані сторонами, що відповідає саме змісту Специфікації, яка є додатком до Договору та підлягає виконанню.

Відповідачем до суду була надана до справи погоджена 20.10.2017 року власним підписом позивача технічна документація «Сборочний чертеж Мастер шкаф», що оформлені відповідачем (а.с. 76-77 т. 1). Підписання даної Технічної документації та її оформлення відповідачем підтверджене особисто позивачем та представником відповідача у судовому засіданні. Судом звернуто увагу що саме в «Сборочному чертеже» зазначені розміри Мастер шафи та колір - «Тогіnо».

Враховуючи, що технічна документація були оформлені за хронологією після укладення зазначених «Коммерческих предложений», тому істотні умови по розміру, кресленню та кольору Мастер шафи погоджені позивачем та ці умови є Додатком до Договору та підлягають виконанню.

Суд надав належну оцінку поясненням свідка ОСОБА_3 , який був допитаний у судовому засіданні, який підтвердив, що працював на підприємстві відповідача та оформлював Специфікації та направляв їх на електронну адресу позивача на виконання Договору, але деякий час тривали перемовини з позивачем щодо дизайну та параметрів виробу, тому які за змістом Специфікації були підписані позивачем йому не відомо. Свідок підтвердив, що роботи виконуються на підставі погодженої з підписом замовника документації по всім параметрам.

Відповідачем та позивачем не надані оригінали документів під назвою «Специфікація», які були підписані позивачем, тому документи, які надані в копіях не прийняті судом, як належні докази.

На підставі викладеного судом встановлено, що ціна робіт по Договору та матеріали були встановлені у додатку до Договору Специфікація під назвою «Коммерческое предложение» від 07.09.2017 року, а остаточні технічні параметри (дізайн, розмір, колір окрасу) були погоджені позивачем у Технічній документації під назвою «Сборочний чертеж» від 20.10.2017 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Підрядник зобов`язується виготовити Вироби протягом 65 календарних днів з моменту отримання ним грошових коштів згідно п. 4.5.1. Договору та остаточного погодження із Замовником Специфікацій замовлення (Додатки до цього Договору) і Технічної документації (Додатку до цього Договору).

Як встановлено судом одним з виробів, які були замовлені Замовником, була Майстер шафа. Як зазначене вище технічна документація (креслення) на Мастер-шафу була підписана Замовником 20.10.2017 року. У зв`язку з наведеним, судом встановлено, що Мастер шафа була виготовлена ТОВ «Домберг» у встановлений строк згідно п.п. 3.2.2 та 5.1 до Договору № 01579/01, Комерційної пропозиції (Специфікації) та Технічної документації.

25 грудня 2017 року зазначена Мастер шафа була доставлена на об`єкт Замовника, за адресою: м. Одеса, пров. Педагогічний, 16/12, даний факт підтвердили обидві сторони у судовому засіданні. Також сторони підтвердили, що Замовник відмовився від приймання зазначеного Виробу, посилаючись на недоліки, в зв`язку з чим представником ТОВ «Домберг» в акті приймання-передачі виконаної роботи від 25.12.2017 року було зазначено про безпідставну відмову Замовника від приймання роботи (виробу) та підписання акту приймання-передачі виконаної роботи. В зв`язку з вищезазначеними обставинами, Мастер шафа була вивезена назад на склад ТОВ «Домберг», де і зберігається.

Відповідно до п. 6.5. Договору, у разі наявності у Замовника зауважень до виконаної роботи, Замовник зобов`язаний протягом 3 робочих годин в день поставки Виробів на об`єкт замовника або в день прибуття Замовника на склад Підрядника, відповідно до п.6.8. цього договору, надати Підряднику письмову мотивовану відмову від прийняття Виробів із зазначенням в ній допущенних у роботі відступів від умов договору або інших обґрунтованих недоліків, які необхідно усунути. У цьому випадку, строк прийняття Виробів зупиняється до усунення недоліків.

Відповідно до п. 6.6. Договору, якщо протягом 3 робочих годин в день поставки Виробів на об`єкт Замовника або в день прибуття Замовника на склад Підрядника для прийняття Виробів, за умови попереднього отримання Підрядником грошових коштів згідно п. 4.5.2. цього Договору та/або сплати Замовником Підряднику інших сум, належних Підрядникові згідно п.п. 6.З., 6.4., 8.1., 8.3. цього Договору, Замовник не забезпечить прийняття Роботи, підписання Акту приймання-передачі виконаної Роботи та не надасть Підряднику протягом 3 робочих годин цього ж дня письмову мотивовану відмову від прийняття Виробів із зазначення в ній допущенних у роботі відступів від умов договору або інших обґрунтованих недоліків то вважається, що Замовником в цей день прийнято Роботу, передбачену в 2.1. цього Договору, в повному обсязі і без зауважень, а відповідні Акт приймання-передачі виконаної Роботи та товарні накладні згоджені в цей день Замовником із Підрядником.

В порушення вищезазначених умов Договору, Замовником не було надано підряднику письмову мотивовану відмову від прийняття Виробів із зазначенням в ній допущенних у роботі відступів від умов договору або інших обґрунтованих недоліків, які необхідно усунути, в зв`язку з чим, відповідно до п. 6.6 Договору, Замовник вважається таким, що прийняв Роботу, передбачену в п. 2.1 Договору в повному обсязі і без зауважень, а відповідний Акт приймання-передачі виконаної Роботи погоджений 25.12.2017 року Замовником із Підрядником.

Надана позивачем Претензія № 1 від 23.03.2018 року судом визнається неналежним доказом виконання зазначених умов Договору, в зв`язку з відсутністю підтвердження вручення даного документа відповідачу.

Як було встановлено в ході розгляду справи, Мастер шафа була вироблена саме у тих розмірах та пофарбована саме у той колір (Тогіnо), які були визначені у Додатках до договору, підписаних власноруч Позивачем. Факт відповідності Мастер шафи умовам Договору підтверджено також Висновком товарознавчого експертного дослідження № ЕБ -2525-6-1345.19 від 31.07.2019 р., який залучений до матеріалів справи за клопотанням відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про розірвання договору на виготовлення виробів № 01579/01 від 12.06.2017 року судом вірно зазначено, що позивачем будь-яких інших доказів, крім Договору підряду № 01579/01 від 12.06.2017 р. та Додатків до Договору, на підтвердження існування між сторонами договірних відносин з приводу виготовлення виробів до суду надано не було.

Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 про розірвання договору, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведена належними та допустимим доказами наявність у виготовленої відповідачем Мастер шафи істотних недоліків та взагалі порушення відповідачем погоджених умов Договору, щодо дизайну, параметрів ( розмірів), матеріалу, кольору цього виробу.

Відповідно до ст. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо.

Відповідно до ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Істотним недоліком є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів.

Окрім того, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12 квітня 1996 р. № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», вирішуючи справи про захист прав споживачів у зв`язку з придбанням товарів неналежної якості, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 12, 14 Закону, такі вимоги можуть заявляти споживачі, котрі мають на товари квитанції, товарні чи касові чеки або інші письмові документи, а щодо товарів, на які встановлено гарантійні строки, - технічні паспорти чи документи, що їх замінюють.

Судом встановлено, що звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на факт сплати грошових коштів за Договором та просив суд стягнути з ТОВ «Домберг» зазначені кошти, але в порушення вищенаведених положень законодавства позивачем до позовної заяви не додано жодних належних оригіналів доказів (розрахункових документів), які б підтверджували сам факт сплати коштів, їх розмір, дату здійснення оплати тощо. В матеріалах справи наявна лише копія квитанції до прибуткового касового ордеру ( а.с. 55), на якому відсутні підписи посадових осіб ТОВ «Домберг» та відтиск печатки підприємства. Враховуючи, що оригінал зазначеної квитанції позивачем не непред`явлений суду, судом не прийнятий цей документ як доказ по справі.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені судом докази, суд встановив, що позивач у визначений законом спосіб не довів суду обставини, на які він посилався при зверненні до суду, а тому у суду відсутні підстави для покладення на ТОВ «Домберг» цивільної відповідальності у виді розірвання договору підряду, у зв`язку з чим відмовив у задоволені позову в повному обсязі.

Також судом зазначено, що вимоги позивача щодо стягнення сплачених коштів, 3% річних пені є похідними від вимоги про розірвання договору, а тому вказані вимоги також не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 за ненаданням до суду належних доказів на підтвердження вимог позову.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки суд безпідставно визнав висновок товарознавчого експертного дослідження належним та допустимим доказом, а також, необґрунтовано в оскаржуваному рішенні суду зазначив, що позивачем не надані докази на підтвердження доводів позовних вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки виходячи із принципу диспозитивності кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами обставини, на які вона посилається. Оцінка ж доказів здійснюється судом, у порядку, визначеному ст. 89 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Крім того, зазначені доводи не вказують на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на незаконність судового рішення, і не є визначальними при ухваленні рішення.

Інші доводи апеляційної скарги також не є суттєвими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції надано не було.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянуті судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28 листопада 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра