Справа № 559/490/22
Провадження № 2/559/442/2022
21 квітня 2022 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:
головуючого судді Панчука М.В.,
за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду і до досягнення повноліття дитиною. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.07.2009 зареєструвала шлюб з відповідачем. На даний час подружніх відносин з чоловіком не підтримують. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3 . Відповідач працює за кордоном, отримує дохід, однак у добровільному порядку матеріальну допомогу спільній дитині не надає. Як вказала позивач, дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, але позивачка не в змозі самостійно в достатній мірі забезпечити ситна одягом, продуктами харчування, належним відпочинком, книгами тощо, маючи єдиний дохід - пенсію як інвалід ІІ групи.
Після виконання вимог ст. 187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 23.02.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст. 274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляду справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст. 279, 280 ЦПК України.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 124 (а.с. 4).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2009 року, актовий запис № 197, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 31 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області (а.с. 5).
Згідно довідки ТОВ "Житловик-Дубно" від 02.02.2022 № 141 (а.с. 6), до складу сім`ї позивачки ОСОБА_1 входять ОСОБА_3 - син та ОСОБА_5 - мати позивачки. Дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.
Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 0960095 від 27.09.2018 (а.с. 7), ОСОБА_1 має ІІ групу івалідності - довічно, до регулярної трудової діяльності не придатна.
При вирішенні спору, суд керується такими нормами права.
Стаття 180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.
Прожитковий мінімум у відповідності до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років складає: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні, а на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні, на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Як передбачає ч. 1 ст. 141 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, надані позивачем докази свідчать про те, що дитина проживає разом із матір`ю. Враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків утримувати дітей, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дітей, відносно яких відповідач має батьківські зобов`язання, суд вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що не позбавляє сторони звернутися до суду в подальшому щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів.
На підставі ст. 430 ЦПК України, рішення у частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, наявні підстави для стягнення з відповідача користь держави судового збору у розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Дубенським МВ УМВС України у Рівненській області 03.03.1999) про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду - 21 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повнолітня.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.
Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 25 квітня 2022 року.

Суддя М.В. Панчук