Справа №442/5337/22
Провадження №2/442/1154/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

17 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: КЗ ЛОР «Дитячий будинок №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

31.08.2022 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати з відповідачки в користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову, покликається на те, що до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради 25.07.2022 року надійшла заява ОСОБА_2 про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вона не хоче займатись його вихованням.

21.06.2022 року ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_1 та отримувачкою послуг ОСОБА_3 вийшли з соціального центру матері і дитини у Львівській області о 10:30 год. до стоматологічної поліклініки у АДРЕСА_1 , для зняття індивідуальних мірок з подальшим протезуванням та оплати за дану процедуру. Біля стоматологічної поліклініки ОСОБА_2 залишила свою дитину ОСОБА_1 із ОСОБА_3 , пояснивши, що йде придбати ліки, проте, так і не повернулася. З 21.06.2022 року її відраховано з соціального центру матері і дитини, де вона проживала протягом року зі своїм сином ОСОБА_1 . 24.06.2022 ОСОБА_2 Дрогобицьким РВП ГУНП у Львіській області було оголошено в розшук як таку, що пропала безвісти.

27.06.2022 року складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, оскільки ОСОБА_2 залишила свого сина без нагляду у зазначеному Центрі і місце її перебування невідоме. У зв`язку з цим, малолітній дитині ОСОБА_1 , 2021 року народження, рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 11.07.2022 №197 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Представник позивача ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомлення про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою відповідачкою не отримано, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Представник КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» - І.Г. Кіт просив проводити розгляд справи у їх відсутності, про що надіслав відповідну заяву.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Встановлено, що ОСОБА_2 , є матір`ю для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 16.06.2021).

Згідно рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №191 від 27.06.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішено тимчасово влаштувати на повне державне забезпечення в Будинок дитини №1 м.Львова, у зв`язку з тим, що мати дитини покинула його, а відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №197 від 11.07.2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно повідомлення начальника Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області В.Петрика ОСОБА_2 оголошено в розшук як таку, що пропала безвісти.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №1-35/4474 від 10.08.2022, підтверджено факт невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_1 . Вважають за доцільне позбавлення ОСОБА_2 , 1985 р.н., батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

На думку суду, надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, байдуже ставлення.

За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідачки та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків і необхідність позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 247 СК України, встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів для дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також з врахуванням вимог розумності та справедливості визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить дитині належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору в частині позбавлення батьківських прав віднести на рахунок держави та стягнути з відповідача в дохід держави 992,40 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 247, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як таку, що ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.08.2022 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, адреса: 82100, пл.Ринок, 1, м. Дрогобич Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа: КЗ ЛОР «Дитячий будинок №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», , адреса: вул.Комаринця, 2а, м.Львів.

Суддя А.П. Хомик