Справа № 493/1152/21
Провадження № 2/493/62/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бузовського О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта об`єднану цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям приміщень будинку та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям приміщень будинку, стягнення грошових коштів за оренду будинку та судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він являється власником домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , про купівлю-продаж якого вони домовилися з ОСОБА_4 за 5000 дол. США з розстрочкою платежу на шість місяців в липні 2020 року. В той же день ОСОБА_4 вселилася до будинку і користувалася ним протягом одного року. В червні місяці 2021 року він обстежив будинок та виявив його пошкодження шляхом затоплення водою із системи водопостачання. Із урахуванням наведених обставин просив суд стягнути з ОСОБА_4 завдану йому майнову шкоду яку оцінив у 32755,00 грн., крім цього просив стягнути кошти у сумі 29734,00 грн. в якості орендних платежів за користування будинком, а також витрати на проведення експертизи та судовий збір.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду проти ОСОБА_1 , з зустрічною позовною заявою про стягнення коштів у сумі 1850,00 доларів США, що еквівалентно сумі у 51406,5 грн., яка була нею сплачена в якості авансового платежу в рахунок придбання будинку у ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу укладеного в усній формі, від виконання якого вона відмовилася із-за відсутності коштів на його придбання. Крім того просила стягнути з ОСОБА_1 сплачені нею кошти судового збору та професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 24.12.2021., за клопотанням ОСОБА_4 , позовні вимоги сторін були об`єднані в одне провадження.

По ходу розгляду справи представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Бузовський О.І. первісні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що будинок адресою : АДРЕСА_1 на праві приватної власності належав і продовжує належати ОСОБА_1 , між сторонами укладена усна домовленість про купівлю-продаж будинку за 5000 дол. США, за умови розстрочки платежу на шість місяців зі сплатою авансового платежу, але письмової угоди між сторонами не укладалося, що тягне за собою визнання нікчемності правочину, на відповідачку ОСОБА_4 не покладалося будь-яких обов`язків по збереженню майна. 24.07.2020 року ОСОБА_5 сплатила ОСОБА_1 в якості авансового платежу 1000 дол. США, а 05.09.2020 року сплатила 850 дол. США .

На думку адвоката Бузовського О.І. позивачем ОСОБА_1 не надано доказів неправомірної поведінки відповідачки ОСОБА_4 , доказів причинного зв`язку між її діями та шкодою, а також доказів її вини. Крім того вказав, що між сторонами не виникли відносини, характерні для договору оренди (найму) житлового приміщення, по причині відсутності будь-якого договору між ними, просив суд відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 , оскільки сплачені нею кошти за придбання будинку не являються завдатком, вони є авансовим платежем та підлягають поверненню, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ліпецька В.В. позовні вимоги зустрічної позовної заяви не визнали пояснивши, що між сторонами було укладено усну домовленість про купівлю-продаж будинку за адресою : АДРЕСА_1 , відповідно до якої відповідачка ОСОБА_4 брала на себе зобов`язання сплатити кошти у сумі 5000 дол. США з розстрочкою платежу протягом шести місяців, а позивач ОСОБА_1 мав оформити договір купівлі-продажу згідно закону. Позивач ОСОБА_1 передав їй ключі від будинку і вона заселилася в будинок та стала ним користуватися. Відповідача ОСОБА_4 порушила домовленість щодо сплати коштів, але позивач ОСОБА_1 не мав можливості виселити її у зимовий період, то остання фактично винаймала будинок протягом періоду з липня 2020 року по липень 2021 року, та через недбале ставлення до майна сталося пошкодження змішувача туалетного бачка, та як наслідок затоплення приміщень будинку, просили суд відмовити у задоволені зустрічних позовних вимог.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що являється матір`ю ОСОБА_1 , якому на праві приватної власності належить будинок за адресою : АДРЕСА_1 , який він вирішив продати, а ОСОБА_4 виявила бажання купити. Оскільки у останньої не було усієї суми коштів на придбання будинку, вони домовилися про розстрочку платежу в шість місяців. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 склали розписку в її присутності, і ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 1000 дол. США і заселилася проживати до будинку, а згодом вона віддала ще 850 дол. США. Все літо ОСОБА_4 користувалася будинком а потім виїхала нічого не сказавши. Після того вона особисто ходила до її матері, але ключі від будинку не віддали, а сестра ОСОБА_4 забрали з будинку частину речей, інша частина їхніх речей знаходиться в будинку по цей час. На початку літа 2021 року її син ОСОБА_1 виявив, що його будинок був пошкоджений затопленням зодою з системи водопостачання.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши свідка, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні спірні правовідносини які виникли між ними і дійшов висновку про можливість повного задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав слідуючого.

На підставі договору дарування житлового будинку від 01.07.2016 року ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє будинком за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування житлового будинку від 01.07.2016 року серії НВТ 368238 (а.с.9-13) та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.30-31).

24.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була досягнута усна домовленість про купівлю-продаж вищевказаного будинку за 5000 дол. США з розстрочкою платежу в шість місяців, в цей же день ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 першу частину боргу у сумі 1000 дол. США, про що свідчить копія розписки (а.с. 83) та не заперечується сторонами. 05.09.2020 року ОСОБА_4 передала ОСОБА_1 чергову частину боргу у сумі 850 дол. США, про що свідчить копія запису з таблиці подальшої передачі боргу (а.с. 84) та не заперечується сторонами.

В подальшому відповідачка ОСОБА_4 виїхала за кордон та СМС повідомленнями на мобільний телефон позивача ОСОБА_1 , які були роздруковані та надані суду представниками як позивача так і відповідачки, повідомляла 19.10.2020 року (а.с.89), а також 21 та 24 жовтня 2020 року (а.с. 88) про те, що у зв`язку з важким матеріальним станом відмовляється від купівлі будинку, однак вказані повідомлення залишилися поза увагою позивача ОСОБА_1 . І тільки в травні місяці 2021 року позивач ОСОБА_1 СМС повідомлення (а.с. 87) реагує на те, що протягом шести місяців відповідачка ОСОБА_4 не сплачує належних платежів.

В червні 2021 року позивачем ОСОБА_1 було виявлено затоплення будинку, після чого представниками Житлово-комунального підприємство Балтської міської ради Одеської області проведено обстеження будинку та складено акт від 12.07.2021 року (а.с.32) про те, що вода із водопровідної системи витікала під напором із пошкодженого змішувача: має місце тріщина корпуса розміром довжиною 60 мм. і шириною 3 мм. Інших джерел витоку води із системи не виявлено.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 03-2021 від 02.08.2021 року (а.с. 14-24), вбачається, що вартість ремонтно-будівельних робіт для проведення до попереднього стану будинку за адресою : АДРЕСА_1 складає 32755,00 грн., а вартість оренди за 12 місяців в період з липня 2020 року по липень 2021 року складає 29734,00 грн.

За даними додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 03-2021 від 24.01.2022 року (а.с. 153-160) вбачається, що причиною розриву змішувача води є тривала дія низьких температур (до мінус 18.8 С) на непідготовлену систему водопостачання до дії низьких температур в неопалювальному житловому будинку

Наявні пошкодження житлового будинку утворилися внаслідок її залиття з ушкодженого змішувача води, що встановлений у ванній кімнаті ІІ житлового будинку протягом тривалого часу та підвищеної вологи в приміщені.

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що за змістом положень ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

За умовами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправної поведінкою боржника та збитками та вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавала шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Факт залиття будинку, який належить ОСОБА_1 зафіксовано актом Житлово-комунального підприємство Балтської міської ради Одеської області від 12.07.2021 року (а.с.32), причини залиття та розмір збитків визначений на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи № 03-2021 від 02.08.2021 року (а.с. 14-24) та від 24.01.2022 року (а.с. 153-160).

Причиною затоплення будинку, власником якого являється позивач ОСОБА_1 , стала тривала дія низьких температур (до мінус 18.8 С) на непідготовлену систему водопостачання до дії низьких температур в неопалювальному житловому будинку

Розглядаючи вину як умову відповідальності за завдану майнову шкоду суд виходить з того, що правові норми ЦК України не містить поняття вини. При характеристиці цього поняття у зобов`язаннях відшкодування шкоди за аналогією використовують положення карного права яке передбачає вину у формі умислу або необережності, чи то грубої чи то простої.

Свою вину у заподіяні позивачу ОСОБА_1 шкоди, відповідачка ОСОБА_4 спростовує тією обставиною, що будинок не ввірявся їй на збереження, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи. Залиття будинку стало можливим в зимній період часу, однак вона ще в жовтні місяці 2020 року попереджала позивача ОСОБА_1 про відмову від купівлі будинку надсилаючи на СМС повідомлення на його мобільний телефон. Роздруківка СМС повідомлень визнана учасниками справ, надана як позивачем так і відповідачкою та признана судом як доказ по справі, відповідно до ст. 82 ЦПК України.

На думку суду саме позивач ОСОБА_1 допустив просту необережність, тобто не дотрималася високих вимог, які покладаються до так званого «доброго господаря», так як за умовами ст. ст. 322, 323 ЦК України тягар утримування майна та ризик його випадкового знищення чи пошкодження несе власник, права на нерухоме майно якого підлягають державній реєстрації відповідно до ст. 334 ЦК України з дня такої реєстрації.

Достовірно знаючи про те, що відповідачка ОСОБА_4 на передодні опалювального сезону покинула будинок та виїхала за кордон і відмовилася від купівлі будинку, про що свідчать отримані ним СМС повідомлення на мобільний телефон, він не прийняв усіх заходів направлених на консервування системи водопостачання будинку та його збереження. У зв`язку з чим не підлягають задоволенні вимоги позивача ОСОБА_1 в цій частині, як і не підлягають його вимоги щодо стягнення з відповідачки ОСОБА_4 грошових коштів за оренду житла з слідуючих міркувань.

Відповідно до ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі, а договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 укладали договір оренди будинку за адресою : АДРЕСА_1 з додержанням приписів вищевказаної статті.

Передача ОСОБА_1 права користування домоволодінням на користь ОСОБА_4 мала місце, але такі дії були обумовлені не метою отримання ОСОБА_1 плати від наймача за періодичне користування домоволодінням, а були направлені на забезпечення виконання зобов`язань власника як продавця за договором купівлі-продажу, який сторони мали намір укласти в майбутньому, тобто виступало своєрідною гарантією обов`язку з передачі майна продавцем. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність узгодження сторонами розміру плати за користування домоволодінням ОСОБА_4 як на період до укладення сторонами договору купівлі-продажу так і на будь-який інший період часу, суд також не встановив.

Щодо вимог зустрічного позову ОСОБА_4 , то суд виходить з того, що відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами ст. 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Відповідно до ч.1ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, у зв`язку з чим була оформлена розписка ОСОБА_4 від 24.07.2020 року, то передана ОСОБА_4 грошова сума у загальному розмірі 1850 дол. США є авансом, який підлягав поверненню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову вони покладаються на відповідача в даному випадку на відповідача за зустрічним позовом.

При визначенні суми відшкодування професійної правничої допомоги суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат та конкретних обставин справи. На обґрунтування понесених позивачем ОСОБА_4 за зустрічною позовною заявою витрат на професійну правничу допомогу надано:

- копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 06 жовтня 2021 року (а.с. 190-192);

- ордер серії ОД № 445344 від 11 жовтня 2021 року(а.с. 69);

- копію квитанції від 06 жовтня 2021 року № 18ZD3432М на суму 7000,00 грн. (а.с. 193).

Суд погоджується з тим, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям приміщень будинку - відмовити в повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) грошові кошти у розмірі 1850 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) доларів США, що еквівалентно сумі 51406,50 грн. (п`ятдесят одна тисяча чотириста шість гривень 50 копійок), а також судові витрати, що складаються з оплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок), та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 20.04.2022 року.

СУДДЯ