Справа № 685/989/22
Провадження № 2/685/199/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теофіполі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування Теофіпольської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей

встановив:

позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що від шлюбу у неї з відповідачем народилося двоє дітей - син ОСОБА_6 , 2011 року народження та дочка ОСОБА_7 , 2018 року народження. З 2019 року з відповідачем разом не проживають, оскільки він повернувся на територію тимчасово окупованого Криму, з осені 2021 року відповідач взагалі припинив спілкуватися з дітьми, тому шлюб між ними було розірвано згідно з рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.01.2022 року, діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, в суд не з`явився, про причину неявки не повідомив, клопотань не подав.

Представник органу опіки та піклування , про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з?явився, клопотань не подав.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника органу опіки та піклування.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню .

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54).

У статті 7, 155 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Відповідні положення, закріплені у статті 171 Сімейного кодексу України, згідно з якими думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

В судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що він проживає з мамою, сестричкою та чоловіком мами ОСОБА_9 , який дуже добре ставиться до нього та його сестри. З батьком він не підтримує жодних відносин, оскільки той з осені 2021 року припинив до нього телефонувати, не цікавиться його життям, здоров?ям та навчанням, не привітав, навіть, з Днем народження. Коли вони ще проживали разом, то батько постійно на нього сварився, зараз таких сварок немає, в сім?ї живуть спокійно , тому вважає, що буде краще, якщо батька позбавлять батьківських прав стосовно нього та сестрички.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31.01.2022 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (рішення набрало законної сили 02.03.2022), підставою розірвання шлюбу було те, що подружжя більше року не проживає разом і шлюб носить формальний характер.Відповідно до довідки Теофіпольської селищної ради від 15.11.2022 про склад сім`ї, неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_4 проживають з матір`ю ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Базалійського ліцею від 15.11.2022, вихованням сина ОСОБА_6 займається мама, з батьком дитини зв`язку немає. Відповідно до витягу з протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 28.09.2022 Теофіпольської селищної ради про надання висновку доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та висновку органу опіки та піклування, оскільки не вдалося з`ясувати думку ОСОБА_5 щодо позбавлення його батьківських прав щодо дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , орган опіки та піклування у вирішенні даного питання покладається на думку суду.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 з осені 2021 року не цікавиться життям та здоров?ям своїх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , доказів того, що наявні поважні причини того, що він не телефонує до них, не привітав з Днем народження, , суду не надано, тому суд прийшов до висновку, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків щодо своїх малолітніх дітей, тому наявні підстави для позбавлення його батьківських прав.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.166, 182 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач подала позов 26.09.2022 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 26.09.2022 року.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.164, 180-184, 191 СК України, 12, 81, 89, 259-265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування Теофіпольської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити .

Позбавити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 26.09.2022 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, в тому числі у межах суми платежу за один місяць негайно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 992,40 грн сплаченого нею судового збору та в дохід держави 992,40 грн судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча