КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/870/22
УХВАЛА

09.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження питання про скерування матеріалів цивільної справи для проведення повторної судово-генетичної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Малиновський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в Одеській області, про виключення з актового запису народження дитини відомостей про батька,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Малиновський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в Одеській області, про виключення з актового запису народження дитини відомостей про батька, в якій позивач просить суд виключити з актового запису №334 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 23.04.2009 року Першим Малиновським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, відомостей про батька ОСОБА_1 , з посиланням на те, що у позивача є сумніви у тому, що він є батьком ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.08.2020 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 , призначено по справі судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз, на вирішення яких поставлено питання: Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 листопада 2020 року до суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи, разом з висновком експерта №96 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 28.09.2020 року.

01.02.2021 року представник позивача подала до суду клопотання про призначення повторної судово-генетичної експертизи, в якому просила суд призначити по справі повторну судово-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського НДЕКЦ МВС, на вирішення якої поставити питання: Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03.11.2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про призначення повторної судово-генетичної експертизи задоволено. Призначено по цивільній справі №947/15937/20 повторну судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання:

- Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Також ухвалою суду надано експертам дозвіл, у разі необхідності, на повне або часткове знищення об`єктів експертизи (біологічних зразків) або зміну їх властивостей.

21.02.2022 року до суду надійшли матеріали цивільної справи разом з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи за №СЕ-19/111-22/282-БД від 11.02.2022 року, з підстав не з`явлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та дитини ОСОБА_3 до експертної установи у визначений час, не вирішення питання стосовно надання експертам дозволу, у разі необхідності, на повне або часткове знищення об`єктів експертизи (біологічних зразків) або зміну їх властивостей,а також для сплати рахунку за проведення експертизи.

На підставі викладеного, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.02.2022 року поновлено провадження по справі.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні 09.11.2022 року повідомила суд, що ОСОБА_1 приймає на себе обов`язок зі з`явлення до експертної установи та сплати рахунку за проведення експертизи, у зв`язку з чим вважала, що підстави які зумовили повернення матеріалів справи до суду відпали. Також представник позивача наполягала на скерування матеріалів справи до експертної установи, для виконання ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03.11.2021 року, яка набрала законної сили та є невиконаною, а висновки призначеної повторної судово-генетичної експертизи мають важливе значення для розгляду цієї справи.

Сторона відповідача у підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Суд зазначає, що предметом позову в цій справі є оспорювання позивачем свого батьківства стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України).

Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Саме зазначені висновки викладені Верховним Судом у постановах в аналогічних справах, зокрема в постанові від 06.04.2021 року по справі № 676/1200/20.

Отже, в цій категорії справ висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення.

Враховуючи вищевказані висновки, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03.11.2021 року було призначено по справі повторну судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Як вбачається, наразі ухвала суду набрала законної сили та підлягає обов`язковому виконанню, однак є невиконаною з підстав повернення матеріалів справи з експертної установи для суду.

Вирішуючи питання експерта, судом враховується, що стороною позивача прийнято обов`язок зі сплати рахунку за проведення експерта, а також те, що вказане питання стосовно покладення витрат за експертизу на позивача вирішено в ухвалі суду від 03.11.2021 року.

У вказаній ухвалі суду, судом також було надано дозвіл експертам, у разі необхідності, на повне або часткове знищення об`єктів експертизи (біологічних зразків) або зміну їх властивостей.

Приймаючи вищевикладені встановлені обставини, суд вважає виконаним клопотанням експерта від 10.01.2022 року.

Одночасно судом приймається, що у відповідності до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Судове рішення, по суті, є документом органу влади й містить у собі державно-владне, індивідуально-конкретне розпорядження щодо застосування норм права за встановленими у судовому засіданні фактами і правовідносинами. Європейською практикою стабільність судового рішення сприймається як один зі складників принципу правової певності (визначеності). Саме в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» зазначено, що принцип правової визначеності вимагає, щоб судове рішення, в якому певне питання одержало остаточне вирішення, не ставилося під сумнів. Крім того, принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання, зокрема, учасники правовідносин повинні мати можливість у розумних межах передбачити наслідки своєї поведінки та бути впевненими у незмінності свого статусу, кола прав та обов`язків. До того ж у своїй практиці Суд неодноразово підкреслював потребу в забезпеченні державою умов для реалізації остаточного судового рішення. Право на виконання судового рішення розглядається як складова права на судовий захист.

При вищевикладених обставинах, приймаючи предмет спору в цій справі, значення висновку судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи для цього виду справ, оскільки ухвала суду про призначення повторної судово-генетичної експертизи є невиконаною, суд доходить до висновку про необхідність скерування матеріалів цивільної справи №947/15937/20 до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для продовження проведення повторної судово-генетичної експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.11.2021 року, яка набрала законної сили та висновки за наслідком проведення яких (досліджень) необхідні для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 18, 103, 104, 106, 107, 252, 253 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Направити до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України матеріали цивільної справи №947/15937/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Малиновський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в Одеській області, про виключення з актового запису народження дитини відомостей про батька,для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2021 року, а саме проведення повторної судово-генетичної експертизи, витрати за проведення якої покладено на ОСОБА_1 .

На розв`язання судовому експертові під час проведення повторної судово-генетичної експертизи поставлено наступне питання:

- Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів направити: матеріали цивільної справи №947/15937/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Малиновський районний у місті Одесі Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції в Одеській області, про виключення з актового запису народження дитини відомостей про батька; оригінал карти розвитку новонародженого №956; оригінал протоколу патолого-анатомічного дослідження № НОМЕР_1 ; оригінал обмінної картки ОСОБА_5 ; оригінал історії пологів №956.

Суд роз`яснює експертам, що у відповідності до ухвали Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2021 року експертам надано дозвіл, у разі необхідності, на повне або часткове знищення об`єктів експертизи (біологічних зразків) або зміну їх властивостей.

Зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на першу вимогу експерта здійснити з`явлення до експертної установи для проведення дослідження, а також забезпечити явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити сторонам по справі, наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Роз`яснити сторонам по справі наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Роз`яснити сторонам по справі, що у відповідності до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Копію ухвали суду направити для відома і виконання сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.