Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3378/20
Провадження № 2/332/24/22
21 квітня 2022 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 15.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та проведення підготовчого судового засідання призначено на 14.01.2021.
Ухвалою суду від 15.12.2020 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 63108362, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. до набрання рішенням по вказаній справі законної сили.
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач та треті особи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, відзиву та пояснень суду не подали.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як зазначено у виконавчому написі, правонаступником усіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра», на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами № GL6N714301 від 06.05.2020, є ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС». Строк, за який проводиться стягнення за виконавчим написом: з 06.05.2020 по 06.05.2020. Загальна сума заборгованості, в тому числі плата за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника, складає 46 508,13 грн.
Як вже було зазначено, стягнення заборгованості проводиться за період з 06.05.2020 по 06.05.2020, що на думку суду є неможливим, адже Кредитний договір було укладено 12.02.2008, а заборгованість за сумою кредиту з відсотками виникла лише за один календарний день у 2020 році у сумі 46 008,13 грн. Документів, які б обґрунтовували правильність розрахунку заборгованості та періоду виникнення заборгованості суду з боку Відповідача надано не було, а отже у суду відсутні докази наявності безспірності заборгованості.
З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.
Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.
Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. Стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання Позивачем вимоги про сплату боргу, тому остання була позбавлена можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.
Зі змісту оспорюваного виконавчого напису, що міститься в матеріалах справи, випливає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» стягнуто заборгованість за Кредитним договором за період з 06.05.2020 по 06.05.2020. Однак, Кредитний договір був укладений 12.02.2008 між Позивачем та ВАТ КБ «Надра». При цьому, матеріали справи не містять та Відповідачем не надано жодних доказів правонаступництва за Кредитним договором.
Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Виходячи з викладеного, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заборгованість про стягнення з неї на користь Відповідача не є безспірною.
Таким чином, станом на 14.09.2020 у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором № 19/2008/0254Фпкп від 12.02.2008.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за заяву про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Крім цього, з Відповідача в дохід держави підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 840,80 грн у зв`язку із тим, що Позивач була звільнена від його сплати на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст виготовлено 25.04.2022.
Суддя О.С. Яцун