Дата документу 02.11.2022 Справа № 315/1305/21
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 315/1305/21 Головуючий у 1-й інстанції Телегуз С.М.
Провадження №22-ц/807/803/22 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася позивач ОСОБА_1 , яка 28 вересня 2017 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 11 грудня 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чернишовою В.В. заведена спадкова справа №65212697, потім 04 лютого 2021 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 62 294,25 грн.

08 лютого 2021 року позивач звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області через відділ обслуговування громадян №10 (сервісний центр) про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак 20 травня 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплатила ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 41 092,31 грн, тому 27 травня 2021 року позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виплату недоотриманої пенсії у сумі 21 201,94 грн.

19 серпня 2021 року представник позивача: адвокат Яковенко О.С. отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про те, що оскільки ОСОБА_1 звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії зі свідоцтвом про право на спадщину за законом 08 лютого 2021 року, то період нарахування коштів переглянуто за три роки з 07 лютого 2018 року по 31 серпня 2019 року, та сума недоотриманої пенсії склала 41 092,31 грн.

Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі відділу обслуговуванню громадян №10 (сервісний центр), відмовляючи позивачу у виплаті недоотриманої пенсії у розмірі 21 201,94 грн., неправомірно посилалися на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії), так як, положення ч.1 ст.46 вказаного Закону, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/8819/19).

Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, тому як спадкоємець за законом після матері ОСОБА_2 , недоотримала грошові кошти у розмірі 21 201,94 грн.

Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом, а саме: недоотриману суму пенсії після смерті ОСОБА_2 у розмірі 21 201,94 грн.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотриману суму пенсії у розмірі 21 201,94 грн., яка належала її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також понесені витрати на сплату судового збору в сумі 908 грн., а всього в сумі 22 109,94 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ГУ ПФУ в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції правил підсудності та тим, що позивач звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії, свідоцтвом про право на спадщину за законом а іншими документами лише 08.02.2021 року, тому період нарахованих коштів переглянуто відповідачем з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058-VI (не більше ніж три роки до дня звернення) з 07.02.2018 року по 31.08.2019 року, а сума недоотриманої пенсії 41093,31 грн., якай була виплачена, що підтверджується випискою банку.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Донецьк народилася ОСОБА_1

28 вересня 2017 року ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2 (а.с.8).

04 лютого 2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чернишовою В.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 є її дочка - ОСОБА_1 , спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 62294,25 грн. (а.с.10).

20 травня 2021 року на рахунок ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області виплачено пенсію матері в розмірі 41092,31 грн. (а.с.11).

26 травня 2021 року позивач звернулася до Відділу обслуговування громадян №10 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату залишку недоотриманої пенсії після матері ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом в сумі 21201,94 грн. (а.с.12).

28 травня 2021 року начальником Відділу обслуговування громадян №10 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Ликовим А.І. надано позивачу відповідь на звернення, відповідно до якої повідомили, що у зв`язку з тим, що на день смерті ОСОБА_2 виплату пенсії було припинено, то поновлення виплати пенсії з метою розрахунку недоотриманої пенсії, що могла бути нарахована пенсіонеру по місяць смерті, Управління проводить керуючись нормою ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки звернення з заявою про виплату недоотриманої пенсії відбулось 08.02.2021 року, то період нарахованих коштів переглянуто за три роки з 07.02.2018 року по 31.08.2019 року, і сума недоотриманої пенсії склала 41092,31 грн. (а.с.13-14).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманої пенсії, що належала матері позивача за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, тому, позивач, прийнявши спадщину після матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.46 вказаного Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Положеннями ч.1 ст.52 вказаного Закону визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

За приписами ч.2 ст.52 вказаного Закону члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.52 вказаного Закону у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Правовідносини щодо спадкування регулюються положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Таким чином, зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» узгоджується із змістом ст.1227 ЦК України.

Зміст зазначених вище норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із ч.1 ст.91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів.

Положення ч.2,3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Тобто, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок про те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманої пенсії, що належала матері позивача за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини, тому, позивач, прийнявши спадщину після матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без урахування норм ст.46 цього Закону.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06.07.2020 року у справі №750/8819/19.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції зроблено вірний та обґрунтований висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача залишку недоотриманої пенсії в розмірі 21201,94 грн. в порядку спадкування, що залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції правил підсудності колегією суддів відхиляються, з огляду на те, що відповідно до ч.7 ст.27 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що позивач звернулася із заявою про виплату недоотриманої пенсії, свідоцтвом про право на спадщину за законом а іншими документами лише 08.02.2021 року, тому період нарахованих коштів переглянуто відповідачем з урахуванням вимог ст. 46 Закону №1058-VI (не більше ніж три роки до дня звернення) з 07.02.2018 року по 31.08.2019 року, а сума недоотриманої пенсії 41093,31 грн., якай була виплачена, що підтверджується випискою банку.

Колегія суддів вважає вказані доводи апеляційної скарги необґрунтованими з огляду на те, що відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті недоотриманої пенсії у розмірі 21201,94 грн., неправомірно посилався на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не розповсюджується на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №750/8819/19).

Отже, доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді: