ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6377/22 Справа № 214/6905/18 Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/6905/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач Публічне акціонерне товариство «УКРСИББАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Клюєва Ірина Станіславівна, на заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року, яке ухвалено суддею Гринем Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Публічне акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі -ПАТ «УКРСИББАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 23.08.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 (відповідач) був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 (кредитний договір №0), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті у розмірі 46192,89 грн., з яких 45500 грн. на споживчі цілі, 692,89 грн. на оплату страхового платежу, під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 23.08.2020 року.

Відповідно до умов кредитного договору №0 відповідач зобов`язаний повернути кредит, плату за кредит, інші платежі, шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 3689,00 грн. відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору.

Крім того, 29.11.2016 року між сторонами був укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № НОМЕР_2 (кредитний договір №0), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 48048,05 грн., з яких 48000,00 грн. на споживчі цілі, 48,05 грн. на оплату страхового платежу грн., під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 25.11.2018 року.

Відповідно до умов кредитного договору №0 відповідач зобов`язаний повернути кредит, плату за кредит, інші платежі, шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 3887,00 грн. відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору.

Відповідач зобов`язання за кредитним договорами своєчасно не виконує, у строки, обумовлені в Кредитному договорі, кредит та проценти за його користування, не сплачує, тому Банк просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість по кредитному договору №0 від 23.08.2016 року, яка станом на 05.10.2018 року, складає 46882 грн. 85 коп. та по кредитному договору №0 від 29.11.2016 року, яка станом на 05.10.2018 року, складає 43835 грн. 32 коп., а також суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором №0 від 23.08.2016 року про надання споживчого кредиту у розмірі 46 882 грн. 85 копійок, яка складається з : заборгованість за кредитом - 30 905,92 грн., заборгованість по процентам 3 656,96 грн., заборгованість по комісії 11 489,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 830,12 грн.; заборгованість за договором №0 від 29.11.2016 року про надання споживчого кредиту у розмірі 43 835 грн. 32 копійок, яка складається з : заборгованість за кредитом - 28 813,14 грн., заборгованість по процентам 3 434,17 грн., заборгованість по комісії 10 719,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 868,06 грн.; судовий збір у розмірі 1 762 гривні 00 коп.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 серпня 2021 року замінено первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Кредит-Капітал (надалі - ТОВ ФК «Кредит-Капітал» ).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 липня 2022 року відмовлено у задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує розмір заборгованості за кредитом, якими можуть бути первинні банківські документи, зокрема, виписки за рахунками. Заява взагалі не містить будь-яких даних щодо отримання кредитних коштів, погодження розміру відсотків та порядку їх нарахування, а сам факт підписання Заяви не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Крім того, вказує й на те, що в справі відсутні належні докази на підтвердження переходу права вимоги до ТОВ ФК «Кредит-Капітал» .

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 з можливістю відкриття карткового рахунку (кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 46 192,89 грн., з яких 45 500,00 грн. на споживчі цілі, а 692,89 грн. на оплату страхового платежу, під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 23.08.2020 року. Підписавши договір відповідач погодився з викладеним у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені на сайті банку (а.с. 18-20).

Відповідно до умов цього Договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 3 689 грн. відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору (а.с. 21-22).

29.11.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 48 048,05 грн., з яких 48 000,00 грн. на споживчі цілі, 48,05 грн. на оплату страхового платежу, під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 25.11.2018 року. Підписавши договір відповідач погодився з викладеним у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк», які розміщені на сайті банку (а. 23-25).

Відповідно до умов цього Договору, відповідач зобов`язаний повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 3 887,00 грн. відповідно до Графіка, що викладений у Додатку №1 до Договору (а.с. 26-27).

Згідно п.3.11 кредитних договорів №0 та №0 відповідач сплачує позивачу комісію відповідно до умов кредитних договорів та Додатків №1 до Договорів, які є їх невід`ємною частиною.

Пунктом 4.1. Правил (Договірних умов) споживчого кредитування визначено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань передбачених Кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій Банк має право вимагати сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні, за кожен день прострочення, починаючи з 32 календарного дня з дати порушення терміну виконання зобов`язання.

Відповідач зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконує, у строки, обумовлені у Кредитному договорі, кредит та проценти за його користування, не сплачує в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, станом на 05.10.2018 року, згідно із розрахунком заборгованості: по кредитному договору № від 23.08.2016 року - 46882 грн. 85 коп. (а.с. 40-42), з яких: заборгованість за кредитом 30 905,92 грн., заборгованість по процентам 3 656,96 грн., заборгованість по комісії 11 489,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 830,12 грн. та по кредитному договору №0 від 29.11.2016 року - 43835 грн. 32 коп. (а.с. 38-39), з яких: заборгованість за кредитом 28 813,14 грн., заборгованість по процентам 3 434,17 грн., заборгованість по комісії 10 719,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 868,06 грн.

28 серпня 2018 року відповідачу була направлена вимога про погашення простроченої заборгованості, проте, така заборгованість не сплачена ( а.с. 30-34).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконував умови договорів в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №0 від 29.11.2016 року та Кредитним договором № від 23.08.2016 року, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно ч. 1 ст 12 цього ж Закону у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Крім того, даним законом також встановлюється черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 23.08.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 з можливістю відкриття карткового рахунку (кредитний договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 46 192,89 грн., з яких 45 500,00 грн. на споживчі цілі, а 692,89 грн. на оплату страхового платежу, під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 23.08.2020 року (а.с. 18-20).

29.11.2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти, в національній валюті, у розмірі 48 048,05 грн., з яких 48 000,00 грн. на споживчі цілі, 48,05 грн. на оплату страхового платежу, під 28% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін зі сплатою 35% річних, зі строком повернення кредиту по 25.11.2018 року (а.с. 23-25).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Як вбачається з наданих позивачем до суду першої інстанції доказів, достовірність та належність яких не спростована відповідачем ОСОБА_1 , в рамках Договору №0 від 23.08.2016 року позичальником було отримано грошові кошти у розмірі у розмірі 46 192,89 грн., а у рамках №0 від 29.11.2016 року - 48 048,05 грн., та, у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх обов`язків щодо повернення кредиту, станом на 05.10.2018 року, останній має непогашену заборгованість перед кредитором, а саме: по кредитному договору № від 23.08.2016 року - 46882 грн. 85 коп., з яких: заборгованість за кредитом 30 905,92 грн., заборгованість по процентам 3 656,96 грн., заборгованість по комісії 11 489,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 830,12 грн. та по кредитному договору №0 від 29.11.2016 року - 43835 грн. 32 коп. , з яких: заборгованість за кредитом 28 813,14 грн., заборгованість по процентам 3 434,17 грн., заборгованість по комісії 10 719,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісії у розмірі 868,06 грн., а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача зазначеної заборгованості за кредитом.

Доводи апеляційної скарги про те, що Заяви позичальника взагалі не містить будь-яких даних щодо отримання кредитних коштів, погодження розміру відсотків та порядку їх нарахування, а сам факт підписання Заяви не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з Умовами та Правилами надання банківських послуг, колегією суддів не приймаються до уваги, як надумані та такі, що спростовуються текстами підписаних позичальником ОСОБА_1 . Договорів №0 від 23.08.2016 року та №0 від 29.11.2016 року, де погоджено розмір кредитної лінії та відсотків за користування кредитом, строки та порядок поверння кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, а також нарахування неустойки.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує розмір заборгованості за кредитом, якими можуть бути первинні банківські документи, зокрема, виписки за рахунками, спростовуються матеріалами справи (а.с. 21-27, 38-41).

Отже, встановивши, що ПАТ «УкрСиббанк» виконав умови договорів, які були підписані відповідачем ОСОБА_1 , надавши йому, як позичальнику, у повному обсязі всю необхідну інформацію, також те що, кредитний договір містить усі умови, передбачені положеннями Закону України «Про споживче кредитування», сторони узгодили всі істотні умови договору, тобто: суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплати відсотків, розмір нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості та її сплати, строк дії договору, орієнтовна загальна вартість кредиту, суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини, а також те, що відповідач порушив умови договорів, не погашав щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, у визначений строк, допустив заборгованість щодо повернення кредиту, дійшов законного та обґрунтованого висновку про обгрунтованість позову та задовольнив його.

Крім того, слід зазначити, що 24.06.2019 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір факторингу №140, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ ФК «Кредит-Капітал» своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за Кредитним договором №0 від 29.11.2016 року та Кредитним договором № від 23.08.2016 року, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с. 102-108).

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ ФК «Кредит-Капітал», а доводи апеляційної скарги останнього щодо відсутності доказів про наявність у ТОВ ФК «Кредит-Капітал» права вимоги, колегією суддів відхиляються.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Клюєва Ірина Станіславівна, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2019 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повне судове рішення складено 23 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: