справа № 462/6084/22
УХВАЛА

14 листопада 2022 року Суддя Залізничного районного суду м.Львова Пилип`юк Г.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про оголошення фізичної особи померлою,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 , 1956 року народження- чоловіка, який ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за місцем свого народження, а саме с. Угри Городоцького району Львівської області(місцем проживання його сестри - ОСОБА_3 ), вийшов з її дому і не повернувся. Місцезнаходження ОСОБА_2 заявникові та правоохоронним органам не відомо по теперішній час. Як зазначено у заяві, оголошення ОСОБА_2 померлим необхідно заявнику для реалізації права на спадкування .

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною третьою статті 294 ЦПК передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.83 ЦПК).

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України.

Підставою оголошення фізичної особи померлою є презумпція її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті (частина перша статті 47 ЦК України).

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Так, у заяві, в порушення вимог ст.306 ЦПК України, не зазначено обставини, що вказують безпосередньо на наявність підстав вважати фізичну особу померлою.

Визнання особи померлою є крайньою мірою та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Обов`язок щодо доказування обставин, що підтверджують відсутність відомостей про місце перебування особи, яку заявник просить оголосити померлою, у місці її постійного проживання протягом трьох років, покладається чинним законодавством України саме на заявника.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі № 638/18251/16-ц.

Особливістю розгляду справ про оголошення особи померлою є те, що суд за наявності достатніх доказів робить юридичне припущення про смерть особи.

Водночас, відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження таких обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Оскільки, заявник просить оголосити фізичну особу померлою, то заява мала містити, у тому числі, обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заява ОСОБА_1 вищевказаних обставин не містить та ґрунтується лише на тому, що заявник зазначає, що чоловіка, який 04.07.2010 року перебуваючи за місцем свого народження, а саме с. Угри Городоцького району Львівської області(місцем проживання його сестри - ОСОБА_3 ), вийшов з її дому і не повернувся. Місцезнаходження ОСОБА_2 заявникові та правоохоронним органам не відомо по теперішній час.

Разом з тим, сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не є підставою для оголошення цієї особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція).

При розгляді справ цієї категорії судам необхідно з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження N 61-11048св19).

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви заявниця долучила довідки від 29.11.2011 року та від 07.10.2015 року про те, що Городоцьким РВ ГУ МВС України у Львівській області встановлюється місце перебування, як безвісно зниклого, її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ОРС категорії «Розшук» № 1420325 від 16.07.2010 р., однак не долучено довідки про стан чи зміни у розшуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені недоліки заяви, вважаю за необхідне залишити таку без руху, надавши заявнику строк п`ять днів з дня отримання ухвали для їх усунення.

Суд роз`яснює, що вказані недоліки заяви слід усунути у визначений судом строк та попереджає, що у протилежному випадку, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.185,258-260,353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа- Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про оголошення фізичної особи померлою- залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви впродовж п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Г.М. Пилип`юк