Справа № 677/442/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2022 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Гладій Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Владюк Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Красилівський агрегатний завод», третя особа Хмельницький обласний центр зайнятості, про стягнення заробітної плати за час простою та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» (далі ДП «КАЗ»), третя особа Хмельницький обласний центр зайнятості, про стягнення заробітної плати за час простою в сумі - 12 476,88 грн., та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні - 12 476,88 грн., а всього 24 953,76 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що з 16 березня 2000 року по 16 серпня 2021 року вона працювала інспектором з кадрів на ДП «КАЗ». Під час роботи у відповідача, внаслідок запровадження на території України карантину, з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року на підприємстві був простій, під час якого вона та інші його працівники не працювали, не були звільнені та не перебували у відпустці без збереження заробітної плати. Зокрема, внаслідок простою нею не відпрацьовано в січні 2021 року - 151 год., лютому 2021 року - 160 год.; березні 2021 року - 176 год.; квітні 2021 року - 16 год. та травні 2021 року - 4 год. Наказом Хмельницького обласного центру зайнятості від 04 червня 2020 року № 127 «Про надання допомоги по частковому безробіттю», відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» працівникам ДП «КАЗ» була надана допомога по частковому безробіттю на період здійснення заходів щодо запобігання виникнення та поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), а саме за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року.

Така допомога по частковому безробіттю у зв`язку із запровадження на території України карантину була нарахована відповідачем і для неї в розмірі 2/3 частин її посадового окладу, а саме за січень - березень 2021 року їй нараховано по 4 000 грн. за кожен місяць, за квітень 2021 року - 365,76 грн., та травень 2021 року - 111,12 грн., всього 12 476,88 грн. Однак допомогу вона не отримала, у зв`язку із її виплатою після звільнення. Таким чином, факт нарахування та призначення їй допомоги по частковому безробіттю у зв`язку із запровадження на території України карантину за вищезазначений період її роботи у відповідача підтверджує, факт простою у вказаний період через карантин, так як в інакшому випадку, а саме за відсутності простою та забезпечення роботи, будь-яких правових і фактичних підстав для призначення їй допомоги по частковому безробіттю за вказаний період не було. На її звернення до відповідача про оплату зазначеного періоду простою від 24 листопада 2021 року ним проігноровано та замість оплати простою або надання мотивованої відмови у цьому, листом від 30.11.2021 року № 72-18/1089 відповідач роз`яснив неможливість виплати їй вищезазначеної, раніше призначеної та нарахованої допомоги по частковому безробіттю, у зв`язку з відсутністю трудових відносин зі нею на час її виплати. Відповідач зобов`язаний був оплатити їй час простою з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року в розмірі 2/3 частини її окладу не пізніше дня її звільнення, а саме 16 серпня 2021 року і не проведення такої виплати є підставою для притягнення відповідача до, передбаченої ст. 117 КЗпП України, відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. На час звільнення розмір її середнього заробітку становив 6 858,69 грн.

Таким чином, за період затримки виплати належної їй заробітної плати за час простою в сумі 12 476,88 грн. а саме з 17.08.2021 року по 17.03.2022 року (7 місяців), згідно ст. 117 КЗпП України, відповідач зобов`язаний виплати їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 48 010,83 грн. (6 858,69 грн. х 7 місяців). Однак, розмір передбаченої ст. 117 КЗпП України виплати не може перевищувати розміру несвоєчасно виплаченої суми боргу (заробітної плати), а тому за час затримки розрахунку із відповідача підлягає стягненню сума коштів, яка дорівнює несвоєчасно виплаченій заробітній платі, а саме 12 476,88 грн. Не зважаючи на її неодноразові звернення вищезазначений час простою відповідачем їй не оплачений, що змушує її звертатись із даним позовом до суду.

Представник відповідача надіслав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, вказав, що 12 476,88 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача як заборгованість по заробітній платі за час простою, по своїй суті не є заробітною платою, оскільки допомога по частковому безробіттю на період карантину - це кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд), що надаються регіональними або міськими, районними і міськрайонними центрами зайнятості роботодавцю для виплати допомоги працівникам, які є застрахованими особами, у разі втрати ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) виробництва продукції без припинення трудових відносин. Дане підтверджується, в тому числі, й положеннями Порядку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CQVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №306 (далі Порядок). Згідно вказаного Порядку Центр зайнятості має право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти перерахування коштів Фонду роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. Центр також контролює цільове використання коштів, що перераховуються роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, шляхом проведення відповідної перевірки протягом 90 календарних днів після останньої виплати такої допомоги працівникам та має право отримувати від роботодавця необхідні пояснення з відповідних питань, у тому числі в письмовій формі. З наведеного слідує, що на роботодавця законом покладено функції щодо технічної організації проведення виплати даної соціальної допомоги, гарантованої і отриманої роботодавцем від держави, яка і є розпорядником даних коштів в особі Фонду. Частина 1 статті 1 ЗУ «Про оплату праці» визначає, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган (роботодавець) виплачує працівнику за виконану ним роботу. Згідно ст. 34 КЗпП України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Згідно наказів № 327 від 18.12.2020р., № 25 від 26.02.2021 року, № 54 від 29.03.2021 року, № 81 від 27.04.2021р., № 85 від 28.04.2021р. у зв`язку із санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань на час дії карантинних обмежень на території України, було призупинено роботу підприємства з 04.01.2021р. по 5.05.2021р., при цьому дозволено викликати на роботу працівників основного виробництва цехів №№ 73, 74, 95, задіяних на виготовленні деталей, вузлів спецтехніки, а також ТНС по термінових заявках ВЗМЗЗ та ЕК та мінімально необхідну кількість ІТП і допоміжних працівників інших структурних підрозділів згідно списків, погоджених з керівниками по підпорядкуванню та затверджених директором підприємства.

Дані заходи підприємства були спрямовані на запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та забезпечення надання допомоги працівникам у разі втрати ними частини заробітної плати.

Згідно п. 9 Порядку відповідач щомісяця, починаючи з березня 2020 року звертався до центру зайнятості за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подавав документи, необхідні для виплати працівникам підприємства, які є застрахованими особами, яким скорочено робочий час.

ОСОБА_1 підприємством було включено до списку працівників, щодо яких виконувались вимоги ч. 3 ст. 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» за період з січня 2021 по травень 202 1року.

Відповідно до наказу ДП «КАЗ» від 16.08.2021 року № 299к «Про звільнення ОСОБА_2 ц. № 78, ОСОБА_1 ц.№ 72, ОСОБА_3 ц.№ 72» ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників за ст.40 п.1 КЗпП України.

Таким чином, починаючи з 17.08.2021 року трудові відносини між ДП «КАЗ» та ОСОБА_1 відсутні.

Положеннями Порядку (п.15) встановлено, що у разі припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником, щодо якого роботодавцем були подані відомості, передбачені підпунктом 3 п. 9 вказаного Порядку, у період між поданням зазначених відомостей і перерахуванням центром зайнятості роботодавцю коштів для виплати такому працівнику допомоги, кошти, отриманні роботодавцем за період після припинення трудових відносин, повертаються до Фонду.

04 жовтня 2021 року відповідачем було надано до Красилівської філії Хмельницького обласного центру зайнятості уточненні документи для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, з врахуванням працівників, з якими припинено трудові відносини.

02 листопада 2021 року відповідачем було виплачено працівникам втрачену ними частину заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 за період з грудня 2020 по травень 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 втратила право на отримання втраченої нею частини заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та звільненням 16 серпня 2021 року.

Щодо стягнення з відповідача 12 476,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначаємо наступне. У відповідача - ДП «КАЗ» на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі відсутня, оскільки позивач у період з 01.01.2021 р. по 31.05.2021 р. не працювала, заробітна плата їй не нараховувалася у зв`язку із встановленням карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відповідно до Постанови Кабміну України № 392 від 20.05 2020р. (з відповідними змінами). Вина роботодавця по не проведенні повного розрахунку із працівником, який звільняється, безпосередньо в день звільнення такого працівника, відсутня. Окрім того, зазначаємо, що станом на 16.08.2021р. (день звільнення позивача, у зв`язку із скороченням штату працівників) на рахунку роботодавця кошти Фонду не були зараховані.

Згідно п. 6 Порядку передбачено, що виплата працівникам допомоги здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини.

П. 15 Порядку встановлено, що у разі припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником, щодо якого роботодавцем були подані відомості, передбачені підпунктом 3 пункту 9 цього Порядку, у період між поданням зазначених відомостей і перерахуванням центром зайнятості роботодавцю коштів для виплати такому працівнику допомоги кошти, утримані роботодавцем за період після припинення трудових відносин, повертаються до Фонду.

Відповідно до відомостей № 2 про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини третьої статті 47 (1) Закону України «Про зайнятість населення» за січень - травень 2021 року ОСОБА_1 було включено до вказаних відомостей, які передані центру зайнятості.

04.10.2021 року ДП «КАЗ» надано до Красилівської філії Хмельницького обласного центру зайнятості уточнені документи для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, з врахуванням працівників, з якими припинено трудові відносини.

02.11.2021 року ДП «КАЗ» було виплачено працівникам втрачену ними частину заробітної плати внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності підприємства для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 за період з грудня 2020 року по травень 2021 року.

Роботодавець виплачує допомогу працівникам у строк не більше ніж три робочих дні після надходження коштів на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей). Копія зазначеної відомості (відомості на виплату грошей) з підтвердженням перерахування коштів на рахунок працівника подається центру зайнятості не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Згідно Порядку № 306 роботодавець зобов`язаний забезпечувати цільове використання коштів Фонду, наданих як допомога по частковому безробіттю на період карантину; подавати щомісяця до 10 числа (до закінчення строку дії договору) центру зайнятості відомості про осіб відповідно до п. 15 Порядку № 306, що є підставою для перерахування коштів Фонду для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину, а також повідомляти про зміну зазначених відомостей протягом п`яти календарних днів; виплачувати працівникам допомогу по частковому безробіттю на період карантину протягом трьох робочих днів після їх надходження на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (відомістю на виплату грошей); подавати щомісяця не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів після виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину центру зайнятості копії платіжних відомостей для виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину з підтвердженням перерахування коштів на рахунки працівників; письмово інформувати центр зайнятості про звільнення працівника (працівників) протягом шести місяців або протягом періоду, що дорівнює періоду виплати допомоги по частковому безробіттю на період карантину (якщо допомога по частковому безробіттю на період карантину виплачувалася менше ніж 180 календарних днів) з підстав,, означених у п. 6 договору; повернути центру зайнятості за наявності підстав, передбачених п. 20 Порядку та п. 6 даного договору, кошти в повному обсязі, надані роботодавцю для виплати працівникам допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Таким чином, відповідачу, який будучи згідно Порядку №306 лише технічним посередником між Фондом та працівниками, з якими укладено трудовий договір (і лише на час дії такого договору) по виплаті коштів Фонду працівникам та за відсутності надходжень таких коштів від Фонду на час звільнення відповідача - не може ставитися у вину затримка виплати такої «соціальної допомоги» роботодавцем, оскільки такі надходження не залежні від його волі, а виплати здійснюються лише при наявності фінансування від Фонду.

08 серпня 2022 року позивач подала відповідь на відзив, в якому доводи відповідача заперечила та зазначила, що на її думку доводи відповідача зводяться до того, що втрачена нею заробітна плата за період зупинення її роботи, у зв`язку із запровадженням карантину, має бути компенсована їй Хмельницькою обласною дирекцією центру зайнятості у вигляді виплати допомоги по частковому безробіттю, а не виплачуватись відповідачем у вигляді оплати часу простою. Вважає такі доводи безпідставними, оскільки факт зупинення роботи підприємства у зв`язку із оголошенням карантину є нічим іншим як простоєм на такому підприємстві, що чітко передбачено ч. 1 ст. 34 КЗпП України. В розумінні ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 113 КЗпЗ України у зазначений період на ДП «КАЗ» був простій не з вини його працівників, а тому відповідач мав би оплатити його в розмірі не нижче від двох третин тарифної ставки (окладу). Тобто, зупинення роботи у відповідача у зазначений період внаслідок простою само по собі створило для нього обов`язок оплатити їй час такого простою і такий обов`язок не залежить від призначення чи не призначення їй державної допомоги по частковому безробіттю, яка з певних причин могла і не бути призначена їй або ж нею не отримана. Призначення та виплата їй допомоги по частковому безробіттю ніяким чином не залежить від неї, як працівника, так як звернення за її призначенням та її отримання здійснюється лише роботодавцем, тобто відповідачем, який і перебуває у правовідносинах із центром зайнятості щодо призначення та виплати зазначеної допомоги. До того ж, виплата такої допомоги здійснюється виключно для працюючих працівників відповідача. Як слідує із матеріалів даної справи, звертаючись до Хмельницького обласного центру зайнятості, відповідач виключив її з числа осіб, які мають право на отримання зазначеної допомоги та тим самим позбавив її можливості на її отримання. При цьому, законодавство не наділяє її правом на самостійне звернення та отримання такої допомоги. Таким чином, наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що замість отримання 2/3 частин її заробітної плати за час простою їй має бути виплачена допомога по частковому безробіттю за час призупинення трудової діяльності у відповідача.

Представник третьої особи Хмельницького обласного центру зайнятості подав до суду відзив, в якому вказав, що питання надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину врегульовано статтею 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 5 липня 2012 року (далі-Закон).

Механізм застосування статті 47-1 Закону визначений Порядком надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 306 (дат. - Порядок).

Керуючись статтею 47-1 Закону України «Про зайнятість населення», пунктом 10 Порядку надання та повернення коштів, спрямованих фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширена території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Мініст України від 22.04.2020 №306 (далі - Порядок) Хмельницький обласний центр зайнятості прийняв рішення (наказ ОЦЗ № 127 від 04.06.2020 року) про надання допомоги по частковому безробіттю на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 ДП «КАЗ».

Відповідно пункту 7 Порядку фінансування допомога на період карантину здійснюється в межах коштів передбачених на такі цілі в бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Фонд). Дані кошти у 2021 році Хмельницький обласний центр зайнятості отримав 29.10.2021 року, які надалі, в сумі 6757567,58 грн., перерахував 29.10.2021 року на рахунок ДП «КАЗ».

Разом з цим, відповідно до абзацу 1 пункту 3 Порядку (в редакції постанови КМУ № 635 від 16.06.2021 року) допомога надається центрі зайнятості застрахованим особам, зокрема працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини, у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбачено законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі підприємцю, яка є застрахованою особою та не отримує допомогу як працівник.

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 15 Порядку (в редакції постанови КМУ № 635 від 16.06.2021 року) у разі припинення трудових відносин між роботодавцем і працівником, щодо якого роботодавцем були подані відомості передбачені підпунктом 3 пункту 9 цього Порядку, у період між поданням зазначених відомостей і перерахуванням центром зайнятості роботодавцю коштів для виплати такому працівнику допомоги кошти, отримані роботодавцем за період після припинення трудових відносин, повертаються Фонду.

Трудовий договір між ДП «КАЗ» та ОСОБА_1 , як вбачається із позовної заяви, припинено 16 серпня 2021 року. Відповідно до листа ДП «КАЗ» від 04 жовтня 2021 року «Про надання списків» подано уточнені відомості про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини 3 статті 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» за період з грудня 2020 року по травень 2021 року, в даних відомостях ОСОБА_1 відсутня.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, відзив підтримує, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, відзив підтримує, у задоволенні позову просить відмовіти.

Судом встановлено, що ДП «КАЗ» в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб та відповідно до Закону України «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності» є роботодавцем.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 з 16 березня 2000 року по 16 серпня 2021 року ОСОБА_4 працювала інспектором з кадрів на ДП «КАЗ».

У зв`язку з санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань, постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020р. про продовження дії карантинних обмежень до 28 лютого 2021 року, наказом від 18 грудня 2020 року № 327 діяльність ДП «КАЗ» призупинено з 04 січня по 28 лютого 2021 року.

У зв`язку з санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань, постановою КМУ № 104 від 17.02.2021р. про продовження дії карантинних обмежень до 30 квітня 2021 року, наказом від 26 лютого 2021 року № 25 діяльність ДП «КАЗ» призупинено з 01 березня по 31 березня 2021 року.

У зв`язку з санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань, постановою КМУ № 405 від 21.04.2021р. про продовження дії карантинних обмежень до 30 червня 2021 року, наказом від 29 березня 2021 року № 54 діяльність ДП «КАЗ» призупинено з 01 квітня по 30 квітня 2021 року.

У зв`язку з санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань, постановою КМУ № 405 від 21.04.2021р. про продовження дії карантинних обмежень до 30 червня 2021 року, наказом від 27 квітня 2021 року № 81 діяльність ДП «КАЗ» призупинено з 05 травня по 07 травня 2021 року.

У зв`язку з санітарно-епідеміологічними заходами запобіганню виникнення та поширення масових інфекційних захворювань, постановою КМУ № 405 від 21.04.2021р. про продовження дії карантинних обмежень до 30 червня 2021 року, наказом від 29 березня 2021 року № 54 діяльність ДП «КАЗ» призупинено з 11 травня по 31 травня 2021 року.

Питання надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину врегульовано статтею 47-1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 5 липня 2012 року (далі-Закон).

Постановою КМУ від 22 квітня 2020 року № 306 затверджено «Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України» (надалі по тексту Порядок), який визначає механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених КМУ, розмір, строки надання, а також механізм повернення коштів, спрямованих на фінансування такої допомоги.

Пунктами 3, 5, 6, 7, 8, 15, 20 Порядку передбачено, що допомога надається центром зайнятості застрахованим особам, зокрема працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини, у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі - підприємця, яка є застрахованою особою та не отримує допомогу як працівник.

Сума допомоги надається роботодавцям, .у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності в разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення (скорочення) діяльності.

Виплата працівникам допомоги здійснюється роботодавцем, з яким оформлено трудові відносини (крім осіб, які працюють у роботодавця за сумісництвом).

Фінансування допомоги здійснюється в межах коштів Фонду.

Роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, може звернутися за отриманням допомоги протягом 90 календарних днів з дня зупинення (скорочення) діяльності.

Для отримання допомоги роботодавець або фізична особа - підприємець, яка є застрахованою особою, звертається до центру зайнятості, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає (особисто або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування (за наявності технічної можливості) необхідні документи

Роботодавець виплачує допомогу працівникам у строк не більш як три робочих дні після надходження коштів на рахунок роботодавця за окремою платіжною відомістю для виплати допомоги (відомістю на виплату грошей).

Кошти для виплати допомоги не надаються роботодавцям/фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, якими не дотримано вимоги статті 47 - 1 - Закону України Про зайнятість населення та цього Порядку.

Відповідно до відомостей про осіб, щодо який виконуються частини третьої статті 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» за січень, лютий, березень, квітень, травень 2021 року, ДП «КАЗ» зверталося до Хмельницького обласного центру зайнятості із заявою про отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину для виплати допомоги працівникам у зв`язку з втратою ними частини заробітної плати внаслідок вимушеного зупинення діяльності внаслідок карантину.

Наказом Хмельницького обласного центру зайнятості від 04.06.2020 року № 127 «Про надання допомоги по частковому безробіттю», відповідно до ст. 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» працівникам ДП «КАЗ» була надана допомога по частковому безробіттю на період здійснення заходів запобігання виникнення та поширення короно вірусної хвороби COVID-19, а саме за період з 01.12.2020 по 31.05.2021 року.

Така допомога була нарахована ОСОБА_1 в розмір 2/3 частини її посадового окладу, а саме січень - березень 2021 року по 4 000 грн. за кожен місяць, за квітень 2021 року 365,76 грн., та травень 2021 року 111,12 грн., всього 12 476,88 грн., однак не виплачена.

Відповідно пункту 7 Порядку фінансування допомога на період карантину здійснюється в межах коштів передбачених на такі цілі в бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Дані кошти у 2021 році Хмельницький обласний центр зайнятості отримав 29 жовтня 2021 року, які надалі перерахував на рахунок ДП «КАЗ» в сумі 6757567,58 грн.

Разом з цим, відповідно до абзацу, 1 пункту 3 Порядку допомога надається центром зайнятості застрахованим особам, зокрема працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини, у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, яка є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі підприємцю, яка є застрахованою особою та не отримує допомогу як працівник.

Однак, нараховані кошти ОСОБА_1 не отримала у зв`язку з тим, що листом ДП «КАЗ» № 72-09/826 від 04 жовтня 2021 року «Про надання списків» було подано уточнені відомості про осіб, щодо яких виконуються вимоги частини 3 статті 47-1 ЗУ «Про зайнятість населення» за період з грудня 2020 року по травень 2021 року, в яких ОСОБА_1 відсутня.

Оскільки, звертаючись до Хмельницького обласного центру зайнятості відповідач виключив ОСОБА_1 з числа осіб, які мають право на отримання зазначеної допомоги, тим самим позбавив її можливості на її отримання.

Крім того, відповідно до ч. 1,7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України в рішенні від 29 січня 2008 р. № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч.І ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці»).

Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати (ч. 1 ст.3-1 Закону України «Про оплату праці»).

Частиною 1 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних Також, відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівнику має виплачуватись регулярно у робочі дні та у строки, встановлені у колективному договорі або нормативним актом роботодавця, що погоджений з первинною профспілковою організацією чи іншим уповноваженим на представництво трудового колективу органом чи уповноваженим колективом представником. Виплата повинна відбуватись не рідше двох разів на місяць з проміжком часу, що не перевищує' 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Ст. 116 КЗпП України передбачено, що повний розрахунок з працівником, який звільняється, має бути здійснено безпосередньо в день звільнення такого працівника. Якщо в день звільнення працівник не працював, розрахунок і виплата всіх належних йому сум мають відбутися не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником відповідної вимоги.

Заборгованістю з виплати заробітної плати є сума не виплаченої своєчасно заробітної плати всім категоріям працівників (штатні працівники, зовнішні сумісники, звільнені працівники тощо). Сума такої заборгованості включає всі нарахування в грошовій і натуральні формі, строк виплати яких минув до кінця місяця, у якому вони мали бути виплачені, за винятком обов`язкових утримань. . '

Відповідно до п. 2.2 Рішення Конституційного Суду Країни від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012, за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Так, ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідач зобов`язаний був оплати кошти з 01.01.2021 року по 31.05.2021 року в розмірі 2/3 частини її окладу не пізніше дня звільнення ОСОБА_1 , а саме 16.08.2021 року і не проведення їй такої виплати є підставою для притягнення його до, передбаченої ст. 117 КЗпП України, відповідальності у вигляді стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку зі ОСОБА_1 .

На час звільнення ОСОБА_1 розмір її середнього заробітку становив 6 858,69 грн.

Таким чином, за період затримки виплати належної ОСОБА_1 заробітної плати за час простою в сумі 12 476,88 грн. а саме з 17.08.2021 року по 17.03.2022 року (7 місяців) згідно ст. 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 48 010,83 грн. (6 858,69 грн. х 7 місяців).

Однак, розмір передбаченої ст. 117 КЗпП України виплати не може перевищувати розміру несвоєчасно виплаченої суми боргу (заробітної плати), а тому за час затримки розрахунку з ОСОБА_1 із ДП «КАЗ» підлягає стягненню сума коштів, яка дорівнює несвоєчасно виплаченій заробітній платі, а саме 12 476,88 грн.

Згідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови. для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Також ч. 6 ст. 24 Закон України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (рішення від 10.06.2011 у справі «Сук проти України», заява № 10972/05, пункт 23, рішення від 08.11.2005 у справі «Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), заява № 63134/00, пункт 23).

За результатами розгляду справ «Сук проти України» та «Кечко проти України» ЄСПЛ встановив порушення вимог статті першої Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внаслідок не виплати заявникам законодавчо визначеної доплати, і пояснив він це тим, що виплата такої надбавки була пов`язана умовою, яку заявники дотримались, а відтак, вони мали законні сподівання на отримання коштів.

Також, як зазначив Суд у цих справах, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (див. згадане вище рішення «Кечко проти України» (Kechko v. Ukraine), пункт 23).

Повертаючись до обставин справи, яка розглядається, суд зауважує, що в ній також дотримана умова, яка передбачає отримання позивачем допомоги по частковому безробіттю на період карантину, позивач втратив частину заробітної плати у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності ДП «Красилівський агрегатний завод» через проведення заходів, передбачених карантином, встановленими Кабінетом Міністрів України, а тому, як наслідок, мав право на матеріальний інтерес, захищений статтею першою Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Натомість, умови Закону України «Про зайнятість населення» (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) та Порядоку надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації, встановлених Кабінетом Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 306 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 635) не передбачають права роботодавця відмовляти у виплаті зазначеної допомоги, в тому числі з мотивів відсутності бюджетних асигнувань.

Зрештою, немає будь-якого іншого законодавчого акту, який би наділяв відповідача правом відмовити у виплаті зазначеної допомоги.

Таким чином, оскільки допомога по частковому безробіттю на період карантину та/або надзвичайної ситуації є законодавчо визначеною гарантією і умови для її отримання були дотримані, а позивач втратив частину заробітної плати у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності ДП «Красилівський агрегатний завод» через проведення заходів, передбачених карантином, відповідач протиправно не виплачував допомогу в розмірі 2/3 середньомісячного заробітку за дні, протягом яких позивач не працював, у зв`язку із скороченням діяльності роботодавця.

Отже, мало місце порушення статті першої Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, у справі встановлено, що вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими та доведеними, ґрунтуються на нормах матеріального права, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись стст. 10,81,141,259,263-265,280-284 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» на користь ОСОБА_1 12 476,88 гривень - заборгованість по заробітній платі з 01 січня 2021 року по 31 травня 2021 року, 12 476,88 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а всього 24 953 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 76 копійок.

Стягнути з державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 хв.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач державне підприємство «Красилівський агрегатний завод», місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Щаслива, 1, .

Третя особа Хмельницький обласний центр зайнятості, місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Шевченка,10, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2022 року.

Суддя Л.М. Гладій