Справа № 439/1902/21 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/301/22 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

судового засідання

08 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Колич Х.Б.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 4 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бродівської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з вивченням англійської мови з 1 класу Бродівської міської ради Львівської області, Відділу освіти Бродівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, питання про зупинення провадження у справі, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 04 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бродівської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з вивченням англійської мови з 1 класу Бродівської міської ради Львівської області, Відділу освіти Бродівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі просить рішення Бродівського районного суду Львівської області від 04 січня 2022 року скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву задоволити.

Вважає, що дане рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим в зв`язку з порушенням судом норм матеріального права, також судом не з`ясовано усі фактичні обставин справи з причини суб`єктивного ставлення до даної справи, а тому право на працю Позивачки виявилось не захищеним судом, з цих причин з рішенням суду не погоджується. Наголошує, що наказ №133 від 08.11.2021 року «Про відсторонення ОСОБА_1 від роботи» є незаконним та таким, що грубо порушує природні, конституційні та професійні права Позивачки. Оскільки жодним нормативним актом не було встановлено порядку та термінів проведення профілактичного щеплення проти COVID-19, дане щеплення не передбачене ані трудовим договором, а ні наказом про прийняття на роботу (від 22 лютого 2012 року № 131- к), а ні посадовою інструкцією, а також таке щеплення відсутнє у Календарі обов`язкових профілактичних щеплень. Оскільки рішення про відсторонення працівників прийнято у формі Постанови КМУ та в спосіб, що не відповідає вимогам пункту 1 статті 92 Конституції та статті 12 Закону, і поза межами конституційних повноважень Кабінету Міністрів України, неможливо застосувати до спірних правовідносин положень Постанови КМУ з огляду на те, що в Україні відсутні закони, які передбачають право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, що відмовилися від вакцинації проти COVID-19 (ст.ст. 43, 92 Конституції). Отже, відсторонення від роботи є безпосереднім втручанням у право людини на працю, та право заробляти працею на життя, шляхом його обмеження, а тому в силу положень ст. 92 Конституції України таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належить безпосередньо постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та наказ МОЗ від 04.10.2021 року № 2153, які були фактично підставами (про які зазначив роботодавець в оскаржуваному наказі) для відсторонення Позивачки від роботи. Крім того, роботодавець в своєму наказі підставою для відсторонення зазначив ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Крім вищезазначених норм, які підтверджують грубе порушення прав Позивачки відстороненням її від роботи, яка є єдиним джерелом її доходів, зазначаю, що ст. 46 КЗпПУ містить вичерпний перелік підстав для відсторонення працівника від роботи. Правовий висновок про те, що ст. 46 КЗпП України встановлений вичерпний перелік випадків відсторонення працівника від роботи, висловлено Верховним Судом у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 р. у справі №755/6458/15-ц (провадження №61-18651св18). Зазначаю, що підстави, які були зазначені в наказі про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, не входять до даного переліку. Відповідач виніс оскаржуваний наказ про відсторонення на підставі одного лише повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення, яке саме по собі не створює жодних юридичних наслідків та не засвідчує юридичного факту відмови чи ухилення позивачки від обов`язкового профілактичного щеплення.

Судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження у справі до закінчення касаційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати.

Позивачка та її представниця стосовно зупинення провадження у справі не заперечили.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року прийнято до розгляду справу №130/3548/21 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Вінницького апеляційного суду від 4 травня 2022 року, для надання правового висновку щодо справ, пов`язаних з визнанням незаконним наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи.

Оскільки вирішення вищенаведеного питання Великою Палатою Верховного суду у спорі у подібних правовідносинах має суттєве, якщо не визначальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 04 січня 2022 року, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку справи № 130/3548/21 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 252, 367, 368 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 4 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бродівської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з вивченням англійської мови з 1 класу Бродівської міської ради Львівської області, Відділу освіти Бродівської міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Вінницького апеляційного суду від 4 травня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2022 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра