27 квітня 2022 року місто Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Дащук І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», діючи через свого представника - Балагурак В.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31 серпня 2017 року у розмірі 6 790 грн. 65 коп.
Свої позовні вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 31 серпня 2017 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. Разом з ним на час відкриття спадщини постійно проживав ОСОБА_1 , який є його спадкоємцем. Він прийняв спадщину, до складу якої входять, в тому числі і кредитні зобов`язання померлого позичальника, оскільки він не відмовився від спадщини протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, відтак з нього слід стягнути заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 31 серпня 2017 року в розмірі 6 790 грн. 65 коп., яка складається з 6 790 грн. 65 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту.
У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду, був повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Представником позивача ОСОБА_3 разом з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року відмовлено.
Представником позивача ОСОБА_3 разом з позовною заявою було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року задоволено.
Також, представником позивача ОСОБА_3 разом з позовною заявою було подано клопотання про огляд веб-сайту, в задоволенні якого ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 квітня 2022 року відмовлено.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 заповнив та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (надалі - Анкета-заява), отримавши, як вбачається із змісту позовної заяви, кредит у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. У Анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_2 підписанням цієї Анкети-заяви відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Тип картки, яку бажає оформити ОСОБА_2 після ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, бажаний кредитний ліміт у Анкеті-заяві не зазначені (а.с.17).
До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.18, 19-66).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02 травня 2018 року, виданим Виконавчим комітетом Щекичинської сільської ради Корецького району Рівненської області (а.с.73).
Як слідує з відповіді Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради №5922/01-14 від 02 листопада 2021 року станом на 30 квітня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстроване місце проживання ряду осіб, зокрема: ОСОБА_4 , дата реєстрації 12 листопада 2014 року; ОСОБА_1 , дата реєстрації 26 березня 2001 року. Поряд з тим, за вказаною адресою також був зареєстрований ОСОБА_2 , дата реєстрації 13 жовтня 2003 року, дата зняття з реєстрації місця проживання 07 травня 2018 року (а.с.97-98).
На підтвердження надіслання даної претензії до Першої рівненської державної нотаріальної контори позивач надав Реєстр згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів Претензії кредитора до ДНК від 26 січня 2021 року з копією фіскального чеку ДД ПАТ «УКРПОШТА» від 26 січня 2021 року (а.с.74).
На виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 25 жовтня 2021 року Перша рівненська державна нотаріальна контора 05 листопада 2021 року направила копію спадкової справи №437/2018, заведеної до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.104).
З вказаної копії спадкової справи №437/2018, заведеної до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що вона була заведена 05 грудня 2018 року на підставі заяви ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом. 11 грудня 2018 року державний нотаріус Першої рівненської державної нотаріальної контори Сергатюк О.В. видала Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , є його дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.105-126).
Згідно з наданими позивачем розрахунком та випискою по картковому рахунку заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором б/н від 31 серпня 2017 року станом на 02 серпня 2021 року становила 6 790 грн. 65 коп., яка складалася з заборгованості за простроченим тілом кредиту (а.с.12-14, 15).
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником, який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Звертаючись із позовом до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 , позивач мав довести, що спадкоємцем майна є саме відповідач.
Разом з тим, незважаючи на проживання відповідача із ОСОБА_2 , і відсутності відмови від спадщини, позивач не довів, що відповідач отримував він ОСОБА_2 майно у спадщину і як наслідок набув обов`язку задовольняти вимоги кредитора.
Натомість, як встановлено судом, спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , є його дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій 11 грудня 2018 року було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом. Позовних вимог до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач не пред`являв.
У даному випадку позивач мав пред`явити позов до належного відповідача - вищевказаного спадкоємця першої черги за законом, а не до ОСОБА_1 , який є неналежним відповідачем.
Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.
Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.
Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.
Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.
Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач.
Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.
За приписами статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 року), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 року). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.
Клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача чи заміну неналежного відповідача позивач до суду не подавав.
Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Судовий збір, що понесений позивачем при поданні позовної заяви, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.
Керуючись статтями 525, 526, 1054, 1218, 1281, 1282 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 27 квітня 2022 року.
Суддя О.О. Першко