ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/364/22 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

14 квітня 2022 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року у цивільній справі №607/29754/19 за позовом публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року позов публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» три відсотки річних за період з 24 лютого 2017 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 2 527 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 473,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 473,26 грн.

09 лютого 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зокрема вважає, що вищезазначеним рішенням суду у справі №607/29754/19, в якій він участі не брав, вирішено питання про його права та обов`язки, оскільки у ОСОБА_2 , перед ним, наявне зобов`язання за договором позики від 21.07.2016 року на суму 70000 грн., а відтак переконаний, що оскаржуване судове рішення впливатиме на можливість стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на його користь за даним договором позики, а тому просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ "Універсал Банк" в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 16 ЦК також передбачає право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту наведених норм права та відповідно до усталеної судової практики право на позов (звернення до суду) в особи виникає лише тоді, коли її право, свободи чи інтереси або порушені, або невизнані, або оспорюються.

Отже, право на звернення до суду за захистом наділена особа, зокрема, в разі порушення саме її прав, свобод чи інтересів. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову (постанова Верховного Суду України від 9 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15, постанова від 25 грудня 2013 року у справі № 6-84цс14).

Право на судовий захист забезпечується як правом на позов, так і правом на оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК право апеляційного оскарження належить, зокрема, особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Застосовуючи аналогічний підхід до визначення підстав права на апеляційне оскарження, можна дійти висновку, що апеляційному перегляду підлягають судові рішення, які порушують права як учасників справи, так і інших осіб, прав яких воно дійсно стосується.

Верховний Суд у постанові від 11 липня 2018 року (справа №911/2635/17) наголосив на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Звертаючись з апеляційною скаргою на судове рішення, ОСОБА_1 обгрунтовує порушення своїх прав тим, що він не брав участі у справі, але суд вирішив питання про його права та обов`язки, оскільки у ОСОБА_2 , перед ним, наявне зобов`язання за договором позики від 21.07.2016 року на суму 70000 грн., а відтак переконаний, що оскаржуване судове рішення впливатиме на можливість стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на його користь за даним договором позики.

З матеріалів справи вбачається, що 16 жовтня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником ВАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №11/421-к, з кредитування у вигляді відновлювальної кредитної лінії та надання коштів в межах ліміту кредитної лінії, що дорівнює 25000 доларів США, з терміном повернення коштів не пізніше 15 жовтня 2017р. , зі сплатою 14% річних за користування кредитними коштами.

13 лютого 2008 року, 18 серпня 2009 року, 27 травня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань, 27 травня 2014 року, між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки №П1. Згідно умов даного Договору поруки ОСОБА_3 зобов`язалась перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання зобов`язань ОСОБА_2 ,що виникли з генерального договору, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 лютого 2017 року вирішено стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором з ОСОБА_2 , як позичальника та ОСОБА_3 , як поручителя у зв`язку із невиконанням взятих на себе зобов`язань.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 жовтня 2020 року вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» три відсотки річних за період з 24 лютого 2017 року по 31 жовтня 2019 року в розмірі 2 527 доларів США у зв`язку із порушенням виконання грошового зобов`язання.

З оскаржуваного рішення суду у даній справі вбачається, що судом не досліджувались обставини, які б стосувались не виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язання перед позикодавцем ОСОБА_1 за договором позики від 21.07.2016 року.

Отже з матеріалів справи, доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається порушень його прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків судовим рішенням у справі №607/29754/19.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі №607/29754/19 підлягає закриттю.

Керуючись п.3 ч.1, ч.2 ст.362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2020 року у цивільній справі №607/29754/19 за позовом публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2022 року.

Головуюча

Судді