Ухвала

18 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 556/1991/19

провадження № 61-18ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савонік Любові Онуфріївни на постанову Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рафалівської селищної ради Володимирецького району, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень сільської ради щодо оформлення права власності на нерухоме майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Савонік Л. О. на постанову Рівненського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 січня 2022 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У квітні 2022 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 січня 2022 року, які містять квитанцію про сплату судового збору від 15 лютого 2022 року № 60968990 у розмірі 6 147,00 грн та нову редакцію касаційної скарги.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 січня 2022 року, не містять посилань на вказані вище випадки, а тому не є підставами касаційного оскарження в розумінні статті 389 ЦПК України, тому заявнику пропонується подати до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити, в чому полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з вказівкою на випадки, передбачені статтею 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити представнику ОСОБА_1 - адвокату Савонік Любові Онуфріївні строк для усунення недоліків касаційної скарги до 18 травня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара