ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3078/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс Електронприлад» про стягнення сум, які підлягали виплаті в день звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс Електронприлад» (далі - відповідач), за вимогами якого просив стягнути з відповідача кошти, які підлягали виплаті на день його звільнення з урахуванням індексації, за винятком перерахованих сум.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2021 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у ПАТ «Науково-технічний комплекс Електронприлад» відомості про наявність заборгованості, яка підлягала виплаті ОСОБА_1 в день його звільнення, з деталізацією сум в розмірі невиплаченої заробітної плати, із зазначенням за який місяць вона нарахована, суми компенсації за невикористану відпустку, суми компенсації при звільненні та вихідної допомоги; довідку про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за останні три місяці, що передують даті його звільнення (в помісячному розмірі із зазначенням кількості робочих днів, та повних сум без виключення сум відрахування на податки).

31.01.2022 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі через відсутність предмету спору. Також представником відповідача надано докази про погашення спірної заборгованості перед позивачем.

Позивачем та його представником будь-яких заперечень на заяву відповідача про закриття провадження у справі не подано, при цьому, представник позивача був ознайомлений із матеріалами справи, в тому числі, і з заявою про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наведені відповідачем підстави для закриття провадження у справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Зі змісту статті 4 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони у справі на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами щодо предмета спору (частина 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України), а суд на засадах змагальності сторін, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, може лише сприяти учасникам судового процесу в реалізації таких прав, ураховуючи при цьому засади (принципи) верховенства права, рівності учасників процесу перед законом та судом.

За змістом положень пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

З урахуванням наведеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому, право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Як вбачається з наданих представником відповідача платіжних доручень від 17.09.2021 № 440144 та від 06.10.2021 № 441142, відповідачем ще до подання позовної заяви до суду виконані зобов`язання, зокрема сплачено ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в загальному розмірі 28 916,20 грн.

Крім того, суду надано довідку ПАТ «Науково-технічний комплекс Електронприлад» від 21.01.2022 № 410/61, з якої вбачається, що станом на 01.01.2022 відповідач не має заборгованості з виплати заробітної плати та будь-яких інших виплат перед звільненим працівником ОСОБА_1 .

Враховуючи предмет позову та суб`єктний склад учасників справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі, оскільки наведені представником відповідача обставини та долучені до справи докази, свідчать про відсутність предмета спору, що дає підстави для застосування положень п. 2 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч.2 ст. ст.255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2, 4, 12, 13, 255, 256, 258-261, 263, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс Електронприлад» про стягнення сум, які підлягали виплаті в день звільнення - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ Ю.С.МИЦИК