Справа № 462/3376/21 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2883/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Колич Х.Б.,

за участі в судовому засіданні позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» на рішення Залізничного районного суду м.Львова в складі судді Палюх Н.М. від 7 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення ненарахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 07 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 265371 /двісті шістдесят п`ять тисяч триста сімдесят одна/ гривень 62 копійки заборгованості по заробітній платі, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнуто із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати за період з січня 2008 року по квітень 2021 року у розмірі 133309 /сто тридцять три тисячі триста дев`ять/ гривень 36 копійок, без урахування податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню з цієї суми відповідно до законодавства України.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь держави 908 грн. судового збору.

Дане рішення оскаржило ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА».

В апеляційній скарзі просять рішення скасувати та відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах повністю.

Вважають рішення необґрунтованим та незаконним, так як суд першої інстанції неправильно та неповно дослідив докази та з`ясував обставини справи, неправильно та неповно встановив обставини, що мають значення для справи. Зокрема зазначають, що суд першої інстанції не врахував, щоні Відповідач, ні Державний концерн «Укроборонпром» не підписували визначену позивачем Галузеву угоду на 2010-2011 роки та Міжгалузеву угоду на 2016-2020 роки, вважають, що їх норми не можуть поширюватись на правовідносини Позивача. Вказане підтверджується листами Державного концерну «Укроборонпром» від 06.07.2021 року № UOP 2.2-5838 та від 17.05.2021 №UOP 2.2-4020 з яких вбачається, що зміст п.1.1. Галузевої угоди та Міжгалузевої угоди не поширюється на ДП ЛДЗ «ЛОРТА» в силу положень ч.І ст.9 Закону України 3356-ХІІ та п.2.6.2. Міжгалузевої угоди. Тобто, у даному випадку мова йде про трьох суб`єктів, які є підписантами Галузевої та Міжгалузевої Угоди. У випадку, якщо зі сторони профспілки таку угоду було підписано, а зі сторони роботодавця така угода не підписана, то дія таких Угоди не поширюється на діяльність Відповідача. Оскільки засновник (власник) Відповідача підтвердив, що дія вказаних Угод не поширюється на нього, говорити про обов`язок дотримання вимог угод для Відповідача є безпідставним. Стверджують, що з прийняттям Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» Міністерство промислової політики чи Міністерство економічного розвитку і торгівлі України здійснюють регуляторні функції лише на підставі наказів, зареєстрованих Мінюстом. Всі інші рішення вказаних Міністерств носять лише рекомендований характер. Галузева угода не підлягає реєстрації Мінюстом і тому не є регуляторним актом, дія якого поширюється на невизначене коло осіб.Окрім того, враховуючи неточність в розумінні положень галузевих угод, рада науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України надали свій висновок науково-правової експертизи від 23.12.2016 року № 126/128-е (у вільному доступі в мережі Інтернет) щодо питання поширення норм та гарантій галузевих угод на підприємства. Відповідно до вказаного Висновку, галузеві угоди поширюються лише на підприємства, які перебувають у сфері дії сторін, що їх уклали.Зважаючи на викладене, мова може йти про Галузеву угоду на 2008-2009 роки та Галузеву угоду на 2010-2011 роки в період з січня по грудень 2010 року (утворення ДК «Укроборонпром»), коли ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» знаходилось в підпорядкуванні Міністерства промислової політики України. З моменту утворення ДК «Укроборонпром» (29.12.2010), дія угод на підприємство припиняється.Крім цього, звертають увагу суду на те, що розрахунковою величиною в період з січня 2008 по грудень 2010 років є мінімальна заробітна плата. Згідно Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII «Розмір заробітної плати та посадових окладів будуть визначатись у співвідношенні до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року». Позивачка зробила розрахунок виходячи з мінімальної заробітної плати, що суперечить закону і призвело до хибних розрахунків, з чим погодився суд, хоча дія Міжгалузевої угоди на 2016-2020 роки не розповсюджується на Відповідача (лист ДК «Укроборонпром» від 17.05.2021 додається).Вказують також, що суд першої інстанції не взяв до уваги пункти 5.1.1. Галузевої угоди на 2008-2009 та н.5.1.1. Галузевої угоди на 2010-2011 роки, що надають право підприємствам на період подолання фінансових труднощів допускати оплату праці нижче від норм Угоди, але не нижче державних норм і гарантій в оплаті праці терміном не більше як шість місяців. Оскільки, це прописано у двох Угодах, відповідач вважає, що це допустимо шість місяців в період 2008-2009 та шість місяців у період 2010 (до утворення ДК «Укроборонпром»). Крім цього, суд не звернув уваги на висновок Верховного Суду про коригування недоплаченої зарплати (справа № 6-234цс 14 від 18.02.20). Зазначає, що заробітна плата позивачки хоча і була меншою за розрахунки згідно Угод, проте була вищою за державні норми і гарантії з використанням зменшених коефіцієнтів.ДП «ЛДЗ «Лорта» не визнає недоплачену заробітну плату позивачці та компенсацію, оскільки не є стороною Угод, і їх дія не розповсюджується на Відповідача. Розрахунки, надані відповідачем для порівняння з розрахунками позивачки і можуть братися до уваги лише в період з січня 2008 по грудень 2010 за умови, що відповідач є Стороною Угоди із застосуванням виключно тих коефіцієнтів, які буквально прописані в конкретній Угоді.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача, зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представника суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. Крім цього їх позиція по суті розгляду була викладена у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, апеляційної скарги, відзиву на неї, а також усних та письмових заяв, пояснень та розрахунків сторін, поданих у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.43 Конституції України, ст. 94, 96, 97, 233 КЗпП України, ч.1 ст.2, ст.3, абз.4 ч.1 ст.5, ст.6, ч.1 ст.14, ст.ст. 15, 22,34 Закону України «Про оплату праці», ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум», ч.2 ст.5, ч.3 ст.8, ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст.12, 16, 82 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», п.п. 3, 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 та правовий висновок Верховного суду України, викладений у постанові №6-131цс12 від 07 листопада 2012 року та задовольняючи позов виходив з того, що позивач з 02.08.2004 року працювала провідним бухгалтером будівельно-ремонтного цеху (035) ДП «ЛДЗ «Лорта» та 28.04.2021 року звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» є державним оборонним підприємством, а тому на нього поширювалась дія Галузевої угоди на 2008-2009 роки між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств машинобудівної та металообробної галузей «Металіндустрія-Україна» та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, машинобудівників та приладобудівників, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України, що об`єдналися для ведення колективних переговорів. Відповідно до 5.1.1. Галузевої угоди, сторони домовилися: установити на підприємствах мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці до законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати згідно з Додатком №1. Зберігати співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менш як 1 до 1,25. Згідно п. 5.1.2. Галузевої угоди установлено мінімальний посадовий оклад техніка без категорії на рівні місячної тарифної ставки робітника третього розряду третьої сітки відповідних галузей. Відповідно до п. 5.1.3. Галузевої угоди установлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців підприємств до посадового окладу техніка згідно з Додатком №2 до Угоди. Додатком №1 до Угоди на 2008-2009 роки встановлено мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці виробничих об`єднань і підприємств машинобудування до законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати для робітників, зайнятих на інших роботах, безпосередньо не зв`язаних з основним характером діяльності підприємства, даний коефіцієнт становить 1,25. Додатком № 2 до Угоди на 2008-2009 роки встановлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців підприємств машинобудування до посадового окладу техніка згідно якої коефіцієнт для провідного бухгалтера становить 1,64. У 2010-2011 роках була укладена нова Галузева угода на 2010-2011 роки, між тим судом встановлено, що така погіршувала становища позивача, а саме зменшувала коефіцієнт співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки, з коефіцієнта 1,25 на коефіцієнт 1,1. Оскільки відповідно до п. 5.1.7. Галузевої угоди на 2010-2011 р. норми колективного договору щодо рівня оплати праці не повинні бути нижчими від раніше прийнятих на підприємстві, суд бере до уваги коефіцієнт співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки - 1,25, згідно Галузевої угоди 2008-2009 р. Судом також встановлено, що з вересня 2016 року на ДП «ЛДЗ «Лорта» діяла Міжгалузева угода у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіолектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр. Згідно з п. 5.1.1. даної Міжгалузевої угоди сторони домовилися установити на підприємствах, на період до законодавчого встановлення реального прожиткового мінімуму, співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менш як 1 до 1,5. Установлено на підприємствах мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці до законодавчо визначеного розміру мінімальної заробітної плати згідно з Додатком №1 до угоди. Відповідно до п. 5.1.2 Міжгалузевої угоди установлено мінімальний посадовий оклад техніка без категорії на рівні місячної тарифної ставки робітника третього розряду третьої сітки відповідних галузей. Відповідно до п. 5.1.3 установлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців підприємств до посадового окладу техніка згідно з Додатком № 2 до угоди. Додатком №1 до Угоди на 2016-2020 роки встановлено мінімальні коефіцієнти співвідношень місячних тарифних ставок робітників першого розряду з нормальними умовами праці на підприємствах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, легкої та текстильної промисловості до законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати для робітників, зайнятих на інших роботах, безпосередньо не зв`язаних з основним характером діяльності підприємства, даний коефіцієнт становить 1,5. Додатком № 2 до Угоди на 2016-2020 роки встановлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів і фахівців на підприємствах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіоелектроніки, приладобудування, суднобудування, легкої та текстильної промисловості до посадового окладу техніка, згідно якої коефіцієнт для провідного бухгалтера становить 1,64. Згідно долученого до матеріалів справи позивачем розрахунку компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату за період з січня 2008 р. по березень 2021 р. станом на квітень 2021 р. становить 133309,36 грн. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач перебувала у трудових відносинах із відповідачем і в день звільнення їй не були виплачені належні від підприємства суми, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 265371,62 грн. заборгованості по заробітній платі, без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та 133309,36 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА», в якому просила:

- стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 не нараховану та не виплачену заробітну плату в сумі 265371,62 грн. з урахуванням ПДФО і військового збору;

- стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з січня 2008 р. по квітень 2021 р. станом на квітень 2021 р. в сумі 133309,36 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що вона з 02.08.2004 р. працювала провідним бухгалтером будівельно-ремонтного цеху (035) ДП «ЛДЗ «Лорта» та звільнена з роботи 28.04.2021 року. Відповідач протягом 2008 2021 рр. порушував її право на заробітну плату, встановив їй посадовий оклад, який був значно нижчим, ніж гарантований галузевою угодою. ДП «ЛДЗ «Лорта» створено відповідно до наказу Міністерства промислової політики України від 29.07.1998 р. №261 на базі майна госпрозрахункових структурних підрозділів Державного концерну «Лорта» і входить до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації. Оскільки ДП «ЛДЗ «Лорта» державне оборонне підприємство, то на нього поширюється дія Галузевої угоди, а саме Галузевої угоди на 2008-2009 роки між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств машинобудівної та металообробної галузей «Металіндустрія-Україна» та профспілками автомобільного та сільськогосподарського машинобудування, машинобудівників та приладобудівників, космічного та загального машинобудування, радіоелектроніки та машинобудування, лісових галузей, машинобудування та металообробки, суднобудування, оборонної промисловості, енергетики та електротехнічної промисловості, атомної енергетики і промисловості України, що об`єдналися для ведення колективних переговорів. Мінімальний посадовий оклад провідного бухгалтера, у випадку позивача, з січня 2008 р. по вересень 2016 р., відповідно до вище вказаної Галузевої угоди мав бути розрахований таким чином: мінімальна заробітна плата X 1.25 (співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки) X 1,35 (мінімальний посадовий оклад техніка без категорії, що дорівнює місячній тарифній ставці робітника третього розряду третьої сітки згідно з Додатком №1 до Галузевої угоди) X 1,64 (мінімальний коефіцієнт міжпосадового співвідношення посадового окладу провідного бухгалтера до посадового окладу техніка згідно з Додатком №2 до Галузевої угоди). З вересня 2016 року на ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» діє Міжгалузева угода у сферах машинобудування, металообробки, електротехніки, радіолектроніки, приладобудування, суднобудування, деревообробної та паперової, легкої та текстильної промисловості України на 2016-2020 рр. Мінімальний посадовий оклад провідного бухгалтера з вересня 2016 р. по березень 2021 р., відповідно до Міжгалузевої угоди мав бути розрахований таким чином: мінімальна заробітна плата X 1.5 (співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки) X 1,35 (мінімальний посадовий оклад техніка без категорії, що дорівнює місячній тарифній ставці робітника третього розряду третьої сітки згідно з Додатком №1 до Міжгалузевої угоди) X 1,64 (мінімальний коефіцієнт міжпосадового співвідношення посадового окладу провідного бухгалтера до посадового окладу техніка згідно з Додатком №2 до Галузевої угоди). Отже, відповідач не нарахував і не виплатив позивачці заробітну плату за 2008-2021 рр. в сумі 265371,62 грн., що є також підставою для нарахування позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням відповідачем термінів їх виплати. Розрахунок суми компенсації здійснено відповідно до Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 і становить 133309,36 грн. станом на квітень 2021 р. З огляду на зазначене, просила позов задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 з 2.08.2004 року працювала провідним бухгалтером будівельно-ремонтного цеху (035) ДП «ЛДЗ «Лорта» та 28.04.2021 року звільнена з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (Т.1 а.с. 17-19).

Згідно матеріалів справи «ЛДЗ «Лорта» (далі по тексту-підприємство) є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності відповідно до наказу Мінпромполітики України від 29 липня 1998 року №261 «Про створення підприємства «ЛДЗ «Лорта» та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром (далі по тексту ДК «Укроборонпром»). Дата державної реєстрації підприємства 21 вересня 1998 року. Регулювання, контроль та координація діяльності підприємства здійснюється Концерном як уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

ДК «Укроборонпром» є державним господарським об`єднанням, утвореним відповідно до постанови КМУ від 29 грудня 2010 року № 1221, з включенням до його складу державних підприємств згідно з додатком.

Відповідно до абз.2 пункт 1 Статуту ДК «Укроборонпром» затвердженого КМУ від 31 серпня 2011 року № 993 «Деякі питання ДК «Укроборонпром» функції з управління Концерном та контроль за його діяльністю здійснює КМУ.

Львівський державний завод «Лорта» включено до Переліку державних підприємств, що включені до складу ДК «Укроборонпром», який є Додатком до постанови КМУ від 29 грудня 2010 року №1221, згідно з постановою КМУ від 06 квітня 2011 року № 374 «Про внесення змін до постанови КМУ від 29 грудня 2010 року № 1221.

У 2004 році на підприємстві укладений Колективний договір ДП «ЛДЗ «Лорта» на 2004-2006 роки, який діяв до укладення нового колективного договору.

25 травня 2016 року на конференції трудового колективу укладений новий Колективний договір ДП «ЛДЗ «Лорта» на 2016-2020 роки, який зареєстровано департаментом економічної політики ЛМР за реєстровим номером №159 від 21 червня 2016 року.

Звертаючись із позовними вимогами, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги мотивувала тим, що в період з 2008 року і до 2016 року на підприємстві діяла Галузева угода на 2008-2009 роки, відповідно до положень якої мінімальний посадовий оклад з січня 2008 року по вересень 2016 року повинен був розраховуватися таким чином: мінімальна заробітна плата X 1.25 (співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки) X 1,35 (мінімальний посадовий оклад техніка без категорії, що дорівнює місячній тарифній ставці робітника третього розряду третьої сітки згідно з Додатком №1 до Галузевої угоди) X 1,64 (мінімальний коефіцієнт міжпосадового співвідношення посадового окладу провідного бухгалтера до посадового окладу техніка згідно з Додатком №2 до Галузевої угоди).

З вересня 2016 року на ДП «ЛДЗ «Лорта» діє Міжгалузева угода у сферах промислових галузей ( далі по тексту Міжгалузева угода).

Відповідно до пункту 5.1.1 міжгалузевої угоди, сторони домовилися, щоб встановити на підприємствах на період до законодавчого встановлення реального прожиткового мінімуму, співвідношення між законодавчо встановленою мінімальною заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менше як 1 до 1,5.

Тому, згідно даних позивачем розрахунків, відповідач не нарахував і не виплатив їй заробітну плату за 2008-2021 роки із врахуванням відповідного коефіцієнта.

Із доводами позовних вимог суд апеляційної інстанції не повністю погоджується, оскільки Галузеві угоди протягом спірного періоду переукладалися, зокрема у 2008 році, у 2010 році, яка діяла на 2010-2011 роки. У пункті 5.1.1 Галузевої угоди на 2010-2011 роки встановлено співвідношення між законодавчо встановленою заробітною платою та мінімальною тарифною ставкою робітника першого розряду третьої сітки не менше як 1 до 1,1.

У 2016-2020 роках діяла Галузева угода, яка зареєстрована МСП, р.н. 22 від 3 жовтня 2016 року.

В розрахунках посадового окладу відповідач застосовував відповідні коефіцієнти.

Позивач у своїх розрахунках застосовувала коефіцієнт 1,25 в період з 2008 по 2016 роки, що призвело до розбіжностей у нарахуванні відповідачем та було неправильно з боку позивача, що остання визнала.

При звірці розрахунків, які надали представниця відповідача адвокатка Талалаєва О.Ю. та позивачка такі сходяться у розмірах невиплаченої заробітної плати.

Позивачка ОСОБА_1 своїм розрахунком погоджується щодо зміни розміру стягнення невиплаченої заробітної плати та відповідно компенсації, які при здійсненні нею розрахунків є навіть меншими ніж здійснені відповідачем за таких же вихідних даних.

Так, загальна сума невиплаченої заробітної плати у позивачки при новому розрахунку складає 39217,50 грн., у відповідача ж 39223,19 грн. та компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати у позивачки 72315,81 грн., у відповідача ж 74957,79 грн.

З матеріалів справи, також, встановлено, що 23 січня 2017 року роботодавцем ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» видано наказ № 6 «Про впровадження Міжгалузевої угоди на 2016-2020 роки та збільшення заробітної плати», яким з метою виконання Міжгалузевої угоди та збільшення розміру заробітної плати, впроваджено з 01 січня 2017 року нові тарифи та схеми посадових окладів працівників заводу.

11 січня 2018 року видано Наказ №6 «Про збільшення заробітної плати у 2018 році», яким з метою виконання Міжгалузевої угоди та збільшення розміру заробітної плати у державі, впроваджено з 01 січня 2018 року нові тарифні ставки та схеми посадових окладів працівникам заводу.

Аналіз змісту Міжгалузевої угоди, а також двох Галузевих угод свідчить, що Міжгалузева угода поширює свою дію на суб`єктів, які перебувають у сфері дії ( належать до сфери управління), а Галузеві угоди на підприємства, незалежно від форми власності, які за кваліфікацією видів економічної діяльності відносяться до відповідної галузі.

Оскільки відповідач, починаючи з грудня 2010 року не перебуває у сфері дії сторін Міжгалузевої угоди, з огляду на те, що його управління здійснюється Кабінетом Міністрів України через Державний концерн «Укроборонпром», положення Міжгалузевої угоди не діють, а відтак не є обов`язковими для ДП «ЛДЗ «Лорта».

Тому, висновки суду про те, що спірні відносини сторін, починаючи з 2016 року регулювалися положеннями Міжгалузевої угоди є неправильними.

Враховуючи галузеву приналежність ДП «Львівський державний завод «Лорта» за видами здійснюваної ним економічної діяльності, на нього поширюється дія Галузевих угод, укладених на відповідні періоди.

За Галузевою угодою (2008-2009) коефіцієнт становив 1,25, а за Галузевою угодою (2010-2017) 1,1, а з 01.01.2017 року 1,5 визначений Міжгалузевою угодою ( але з мінімального прожиткового мінімуму доходів громадян).

Щодо застосування прожиткового мінімуму для працездатних громадян для визначення мінімального посадового окладу з 1.01.2017 року, то порядок визначення заробітної плати, періодичність її виплати, формування визначається Законом України «Про оплату праці».

При розрахунку посадового окладу за період до 2017 року застосовувався розмір мінімальної заробітної плати.

В подальшому, Законом України від 06.12.2016 року № 1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» стаття 6 Закону України «Про оплату праці» була викладена в новій редакції, де тарифна сітка ( схема посадових окладів) формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок ( посадових окладів). Схема посадових окладів ( тарифних ставок) працівників установ, закладів та організацій , що фінансуються з бюджету, формується на основі:1) мінімального розміру посадового окладу ( тарифної ставки) встановленого КМУ; 2) міжпосадових ( міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів посадових окладів ( тарифних ставок) і тарифних коефіцієнтів.

Мінімальний посадовий оклад ( тарифна ставка) встановлюється у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 01 січня календарного року. У п.5 Закону України від 06.12.2016 року № 1774-УІІІ, який набрав чинності з 01.01.2017, зазначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів.

Різниця між фактично нарахованою заробітною платою позивача та заробітною платою, яка нараховується у зв`язку з розглядом даної справи становить 48 140, 82 грн.

Щодо міжгалузевої угоди 2016-2020 років, яка підписана Міністерством економічного розвитку і торгівлі, така не може поширюватися на діяльність ДК «Укроборонпром» і, зокрема, на ДП «ЛДЗ «Лорта», що підтверджується листом від 20.01.2022 року.

Відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди» - колективний договір-угода, яка укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Колективні договори ДП «ЛДЗ «Лорта» реєструвалися Департаментом економічної політики Львівської міської ради.

На ДП «ЛДЗ «Лорта» діяло два колективні договори за період 2004-2006 років та на 2016-2020 роки. Останній колективний договір був зареєстрований департаментом економічної політики ЛМР за № 159 від 21 червня 2016 року.

З огляду на наведене підтверджено, що Міжгалузева угода 2016-2020 років не поширювала свою діяльність на ДП «ЛДЗ «Лорта».

У п.3.3 Колективного договору на 2016-2020 роки на ДП «ЛДЗ «Лорта» зазначено, що конкретні розміри тарифних ставок (посадових окладів) встановлюються штатним розписом, виходячи із міжкваліфікаційних співвідношень для встановлення рівня тарифних ставок робітникам згідно з Додатком №1 до Галузевої угоди між Міністерством промислової політики та профспілкою робітників радіоелектроніки та машинобудування України. Тобто, колективний договір відсилає на коефіцієнти, які визначені у Галузевих угодах, а не у Міжгалузеві угоді 2016-2020 років.

Зважаючи на вказане, позивачка неправильно здійснювала розрахунок свого посадового окладу з урахуванням положень Міжгалузевої угоди 2016-2020 року. Однак, навіть, із застосуванням коефіцієнту 1,5, який вказаний у Міжгалузевій угоді, такий має застосовуватися до мінімального прожиткового мінімуму, а не до мінімальної заробітної плати. Відповідно до Розрахунку, наданого позивачкою у суді апеляційної інстанції різниця в заробітній платі згідно ОСОБА_2 угод та фактично нарахованою заробітною платою за період 2008-2021 роки становить 39217,50 грн., про що йшлося.

Враховуючи те, що позивачкою неправильно застосовано коефіцієнт та неправильно визначено суму посадового окладу, первинно розрахований та доданий до позовної заяви розмір компенсації також є неправильним.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000року № 2050-ІІІ» (далі по тексту Закон) підприємства, установи, організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, в тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

У статті 2 Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків ії виплати (далі по тексту-компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Стаття 3 Закону містить положення, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу ( інфляція місяця, за який виплачується дохід до уваги не береться).

Постановою КМУ № 159 від 21 лютого 2001 року був затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індекс інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації поділений на 100.

Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом ( Абзац 2 п.4 із змінами, внесеними згідно з постановами КМ № 430 від 31.03.2003 № 355).

У п.9 такого Порядку зазначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Згідно наданого позивачкою Розрахунку компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з січня 2008 року по квітень 2021 року становить 72315,81 грн., про що теж йшлося вище

Із зазначеною сумою компенсації позивака ОСОБА_1 на даний час згідна, просила її стягнути, також така сума є меншою ніж розрахована відповідачем про що йшлося..

Колегія суддів вважає, що компенсацію грошових коштів слід стягнути на користь позивачки, враховуючи тривалий період недорахування заробітної плати, що призвело до знецінення грошових коштів, які у відповідний період належали позиваці.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати частково обґрунтованими, та таку слід задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення таким чином: «Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення ненарахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити частково. Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 39217,50 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 72315,81 грн. В задоволенні решти позову відмовити.». При цьому із наведених сум не підлягають стягненню податки та інші обов`язкові платежі, оскільки такі окремо вирахувані у додаткових розрахунках наданих позивачкою, які не оспорювались відповідачем та відповідно такі податки і інші обов`язкові платежі підлягають до сплати за рахунок відповідача при нарахуванні і виплаті позивачці вказаних вище сум.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 07 липня 2021 року змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення ненарахованої та не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити частково.

Стягнути із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату в розмірі 39217,50 грн. та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати в розмірі 72315,81 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2022 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра