ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/421/22 Справа № 212/6587/21 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
УХВАЛА

про відмову у відводі

05 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Агєєва О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Остапенко Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни та Зубакової Вікторії Петрівни у цивільній справі № 212/6587/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 212/6587/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи: головуючий суддя (суддя-доповідач) Остапенко В.О., судді Бондар Я.М., Зубакова В.П.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року з апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року залишено без руху для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи на 30 листопада 2022 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року по цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення відмовлено.

24 листопада 2022 року відповідачем ОСОБА_1 подано письмову заяву про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Остапенко Вікторії Петрівни, Бондар Яни Миколаївни та Зубакової Вікторії Петрівни по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення.

Заява про відвід колегії суддів мотивована тим, що колегією суддів безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів по справі та в ухвалі суду колегією суддів зазначені неправдиві відомості про відсутність клопотань ОСОБА_1 до суду першої інстанції про витребування доказів за наявності зареєстрованого за № 10832 від 16.06.2022 клопотання та аудиозапису процесу в суді першої інстанції.

Наведене свідчить про те, що колегія суддів дійшла хибного висновку, який обґрунтовано викликає сумніви в їх об`єктивності та неупередженості під час прийняття апеляційного судового рішення.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 . про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду передано до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для визначення судді в порядку, передбаченому частиною 3 статті 40 ЦПК України.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2022 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Агєєва О.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За частинами 7, 8 статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підстави для відводу судді встановлені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема було порушено порядок визначення судді для розгляду справи чи є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім іншого, як на підставу для відводу колегії суддів відповідач посилається на упередженість та необ`єктивність суддів, що пов`язує з зазначенням неправдивих відомостей в ухвалі від 18 листопада 2022 року, та прийняття судом завідомо хибного висновку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд апеляційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Слід зауважити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи, що заява про відвід суддів не містить аргументи, підтверджені належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної заяви.

З огляду на наведене, доводи ОСОБА_1 в заяві про відвід колегії суддів мають характер припущень та не є правовими підставами для відводу суддів в розумінні статей 36, 37 ЦПК України, а тому заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Дніпровського апеляційного суду Остапенко Вікторії Олександрівни, Бондар Яни Миколаївни та Зубакової Вікторії Петрівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.В.Агєєв