Справа № 466/980/21
Провадження № 2/466/965/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про стягнення компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

у с т а н о в и в:

26 листопада 2021 року з Львівського апеляційного суду до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича про стягнення компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, у якій позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправну бездіяльність міського голови Садового А.І.; зобов`язати головного розпорядника коштів міського голову м. Львова Садового А.І. забезпечити виділення коштів на стягнення компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивачу ОСОБА_3 станом на 01 лютого 2021 у сумі 5164514,16 грн.; визнати протиправну бездіяльність розпорядника коштів Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; зобов`язати розпорядника коштів Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перерахувати компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на 01 лютого 2021 звільненні позивачу ОСОБА_3 у сумі 5164514,16 грн.; стягнути з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь позивача компенсацію, індексацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на 01 лютого 2021 звільненні у сумі 5164514,16 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у сумі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що з 12.12.1994 по 31.10.2019 вона перебувала у трудових відносинах із Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова, зокрема працювала на посаді медичної сестри з стоматології. Оскільки у день звільнення, а саме 31 жовтня 2019 із нею не було проведено остаточного розрахунку при її звільненні, у зв`язку із відсутністю коштів на рахунках установи. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/9353/19, зобов`язано виплатити позивачу Комунальною 5-ої стоматологічною поліклінікою м. Львова заборгованість із заробітної плати у сумі 31009,52 грн. та рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №466/7157/18 зобов`язано виплатити позивачу Комунальною 5-ої стоматологічною поліклінікою м. Львова заборгованість із заробітної плати у сумі 324878,53 грн. Станом на 01 лютого 2021 остаточний розрахунок з виплати заробітної плати не виплачено, що є підставою для виплати позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з листопада 2019 по січень 2021 включно. Вказані рішення на час звернення із даним позовом не виконані, належні їй суми не виплачені. Розмір середнього заробітку за весь період затримки по день фактичного розрахунку складає 16552,93 (середній заробіток позивача з врахуванням заборгованості із заробітної плати на день звільнення за кожний робочий день) х 312 (кількість робочих днів за період з листопада 2019 по січень 2021 включно = 5164514,16 грн., тому просить стягнути середній заробіток за період з листопада 2019 по січень 2021 включно у сумі 5164514,16 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Фіс В.В. у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

У судове засідання представник Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова та міський голова м. Львова Садовий Андрій Іванович не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про місце, дату та час судового засідання, тому суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів без даних відповідачів.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах із Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова, а саме працювала на посаді медичної сестри з стоматології.

Даний факт стверджується копією трудової книжки наявної в матеріалах справи.

Згідно наказу від 31.10.2019 ОСОБА_3 звільнена з роботи 31.10.2019 року відповідно до ст.36 п.1 КЗпП України (за угодою сторін).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2020 у справі №466/9353/19, зобов`язано виплатити позивачу ОСОБА_3 Комунальною 5-ої стоматологічною поліклінікою м. Львова заборгованість із заробітної плати у сумі 31009,52 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21.02.2019 у справі №466/7157/18 зобов`язано виплатити позивачу ОСОБА_3 Комунальною 5-ої стоматологічною поліклінікою м. Львова заборгованість із заробітної плати у сумі 324878,53 грн.

Вказані рішення не оскаржувались, набрали законної сили та підлягають до виконання.

Однак, вихідна допомога та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачці не виплачено по даний час.

Частинами 1, 7 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно із ст.116 Кодексу законів про працю, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно із ст.117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Обчислюючи розмір середнього заробітку за весь час затримки, суд виходить з приписів пункту 2 Постанови Кабміну «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995р.

Так, згідно даної постанови, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець недоведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідачем не надано жодних доказів обгрунтованості заявленої суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у сумі 5164514,16 грн.

Таким чином, суд бере до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_3 . Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, з яких видно, що ОСОБА_3 у серпні 2019 отримала заробітну плату у розмірі 4714,42 грн, у вересні 2019 отримала заробітну плату у розмірі 4659,17 грн. Таким чином, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 складала суму у розмірі 4686,77 грн., яку суд бере за основу при визначенні суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Дану суму ділимо на число робочих днів/годин (21 робочий день в середньому в місяць) та отримуємо суму у розмірі 223,17 грн. (середньоденний (годинний) заробіток), яку множимо на заявлені у позовній заяві 312 робочих днів за період з листопада 2019 по січень 2021 та отримуємо у підсумку суму у розмірі 70301,55 грн. Дана сума складає середній заробіток позивачки за час затримки розрахунку при звільненні за період з листопада 2019 по січень 2021.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем при звільненні позивачки не проведено виплату належних їй сум, чим порушено трудові права позивачки, суд вважає, що з відповідача Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова на користь позивачки слід стягнути 70301 гривень 55 копійок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з листопада 2019 по січень 2021 включно.

Що стосується заявлених позовних вимог до Львівської міської ради, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Комунальна 5-та стоматологічна поліклініка м. Львова є юридичною особою публічного права та наділена усіма правами юридичної особи, у тому числі щодо права здійснення самостійної господарської діяльності. Дані про визнання підприємства банкрутом у справі відсутні. Також судом не встановлено, що саме діями засновника була спричинена неплатоспроможність або банкрутство підприємства.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.05.2020 у справі №711/3288/17-ц (провадження №61-25288св18), субсидіарна відповідальність органу місцевого самоврядування за зобов`язаннями комунальних комерційних підприємств не настає, крім випадку, якщо буде доведено, що комунальне комерційне підприємство було доведено до банкрутства саме діями його засновника (учасника) - органу місцевого самоврядування. Така відповідальність не може бути покладена на орган місцевого самоврядування у трудових правовідносинах без встановлення того, що сама юридична особа не може виконати свої зобов`язання в межах трудових правовідносинах у процедурі виконання судових рішень або банкрутства.

При зверненні до суду з відповідною вимогою, у тому числі при здійсненні ліквідаційної процедури, має бути доведено, що особа чи орган, що контролює юридичну особу, своїми діями довела боржника до стану, що не дозволяє йому задовольнити вимоги кредиторів.

Відтак, аналізуючи зазначені норми права у їх сукупності слід дійти до висновку, що за загальним правилом, у разі недостатності коштів у комунального унітарного комерційного підприємства для відповідальності по своїм зобов`язанням, пов`язаним із господарською діяльністю, орган, до сфери управління якого входить підприємство, не несе повну субсидіарну відповідальність за господарськими зобов`язаннями цього підприємства.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Комунальна 5-та стоматологічна поліклініка м. Львова знаходиться тільки в стані припинення. Інших відомостей про припинення або реорганізації та ліквідації зазначеного підприємства в реєстрі не має.

За цих обставин суд дійшов висновку, що доводи представника позивача про те, що Львівська міська рада, як засновник Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, яке не виплатило позивачу заробітну плату повинно нести субсидіарну відповідальність перед позивачем за рахунок власних коштів, не ґрунтуються на вимогах Закону та є передчасними».

Таким чином, обставини того, що Львівська міська рада, як засновник Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, яке не виплатило позивачу заробітну плату, не повинна нести субсидіарну відповідальність перед позивачем.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б давали суду прийти до інших висновків при вирішенні даного спору.

За таких обставин, позивні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності міського голови Садового А.І.; зобов`язання головного розпорядника коштів міського голову м. Львова Садового А.І. забезпечити виділення коштів на стягнення компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивачу ОСОБА_3 станом на 01 лютого 2021 у сумі 5164514,16 грн.; визнання протиправної бездіяльності розпорядника коштів Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради; зобов`язання розпорядника коштів Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перерахувати компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на 01 лютого 2021 звільненні позивачу ОСОБА_3 у сумі 5164514,16 грн. задоволенню не підлягають.

Таким чином, у зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення даного позову, а саме слід стягнути з Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова на користь ОСОБА_3 - 70301 грн., 55 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з листопада 2019 по січень 2021 включно

Крім того відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 також просить стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 5000 грн., та у судовому засіданні представником ОСОБА_1 не надано жодних доказів наданих послуг, виконаних адвокатом, тому у цій частині слід відмовити.

Крім цього, на підстави вимог статті 141 ЦПК України з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова в дохід держави слід стягнути 992 гривні 40 коп. судового збору.

Керуючись ст ст. 2, 141, 263,265 ЦПК України, ст.ст. 115,117 КЗпП України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39; Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики, , місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1; міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича, місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1 про стягнення компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39 на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 70301 (сімдесят тисяч триста одна) грн., 55 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з листопада 2019 по січень 2021 включно.

Стягнути з Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Замарстинівська, 39 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 25.11.2022 року.

Суддя Р. Б. Єзерський