Справа № 172/479/21
Провадження № 2/172/290/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.12.2018 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до умов договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 8000,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі визначеній в договорі, однак остання свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилася загальна заборгованість за кредитом у сумі 7641,63 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 , який на момент смерті постійно проживав разом із спадкодавцем, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

28.07.2020 року до Васильківської державної нотаріальної контори було направлено претензію кредитора та 11.08.2020 року отримано відповідь про те, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

21.12.2020 року до спадкоємця померлої позичальниці було направлено лист-претензію з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором, однак ніяких дій з боку ОСОБА_1 не було вчинено.

Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7641,63 грн. та судові витрати у справі в сумі 2270,00 грн.

Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.09.2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено.

Ухвалою суду від 21.09.2022 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 13.09.2021 року у справі № 172/479/21 та скасоване заочне рішення, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, долучив до матеріалів справи докази, що підтверджують судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги, які відповідач просить стягнути з позивача.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

03.12.2018 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_2 в повному обсязі приєдналася до Умов і правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» і які разом з пам`яткою клієнта та Тарифами складають договір банківського обслуговування, екземпляр якого вона отримана шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 08.04.2020 року.

В порядку ст. 1281 ЦК України 14.07.2020 року позивачем направлено претензію кредитора до Васильківської державної нотаріальної контори.

За повідомленням завідуючої Васильківської державної нотаріальної контори від 06.08.2020 року № 166/02-14 встановлено, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

08.12.2020 року поштовим зв`язком банк направив лист-претензію спадкоємцю ОСОБА_4 про сплату заборгованості за кредитним договором в сумі 7641,63 грн.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України.

Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 , Васильківською районною державною нотаріальною конторою, за заявою кредитора, було заведено спадкову справу № 284/20. Спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Разом з тим, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що:

- норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця;

- до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором).

Аналіз ч. 2 ст. 1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку.

Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно.

За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Частинами 3-5 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником відповідача надано ордер на надання правничої допомоги, виданий і підписаний адвокатом Лащенком В.А. з метою надання правової допомоги ОСОБА_1 ; детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом (звіт), акт прийому-передачі наданих послуг, рахунок на оплату, які підписані адвокатом та клієнтом ОСОБА_1 ; копію квитанції про сплату клієнтом коштів за надання юридичних послуг.

Таким чином, суд вважає, що вказані судові витрати обґрунтовані, а тому є достатні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Однак, суд не знаходить підстав для стягнення з позивача на користь відповідача сплаченого ним судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 496,20 грн., оскільки таке стягнення не передбачене положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1268-1270, 1281, 1282, 1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем залишити за ним.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати з професійною правничою допомогою в сумі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк