2/214/2444/22
У Х В А Л А

Іменем України

про повернення позовної заяви

14 листопада 2022 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши матеріали цивільної справи №214/10752/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного Товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного Товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів.

Ухвалою судді від 21 грудня 2021 року вказана позовна заява була залишена без руху у зв`язку із виявленими недоліками, із наданням позивачу строку, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

10.02.2022 року на адресу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання ухвали суду від 21.12.2021 року від позивачів надійшла заява про усунення недоліків у позовній заяві.

Дослідивши позовну заяву, вважаю за необхідне позовну вважати не поданою та повернути позивачеві, за таких підстав.

Так, позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного Товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України.

Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Копія ухвали судді 21 грудня 2021 року надіслана на адресу позивача, що підтверджено матеріалами справи.

10.02.2022 року на адресу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання ухвали суду від 21.12.2021 року від позивачів надійшла заява про усунення недоліків у позовній заяві.

З наданої заяви про усунення недоліків, вбачається, що позивачі прохають прийняти змінений додаток 15 до позовної заяви та змінити позовну вимогу, викладену у п. 4 прохальної частини позовної заяви у наступній редакції, а саме: Стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (Відповідач 1) відповідно до підпункту (1) пункту 8 розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496 збитки (обсяг недовідпущеного природного газу) на користь позивачів за період з 10.12.2020 по 10.12.2021 у розмірі 6112,67 грн. (шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять грн.) згідно розрахунку наведеному у Додатку 15.

У п. 5 прохальної частини позивачі просять суд стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (Відповідач 1) відповідно до підпункту (1) пункту 8 розділу VII Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496 збитки (обсяг недовідпущеного природного газу) на користь позивачів за період з 10.12.2021 по момент відновлення газопостачання в розмірі вартості недовідпущеного природного газу за період з 11.12.2021 по 03.02.2022 з розрахунку 0,0874 м3 за кожну годину відсутності газопостачання згідно розрахунку, наведеному у додатку 15, а саме: 7,99*55*24*0,0874=921,79 грн.

Позивачі згідно п.п.1,2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України, відмовляються від прохальної частини позовної заяви, а саме від пункту 7.

З тексту заяви про усунення недоліків позивачі вважають порушення своїх прав, передбачених ст. 28 (право на повагу до його гідності), 41 (право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю), 48 (право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло) Конституції України.

У зв`язку з викладеним, позивачі у п. 6, 8 прохальної частини позовної заяви прохають суд стягнути з відповідачів компенсацію моральної шкоди в розмірі 100000 грн. з кожного.

З урахуванням викладеного, ціна позову складає 219 889,05 грн.

З огляду на те, що позивач посилається на положення Закону України « Про захист прав споживачів» як на підставу для звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12.05.91 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача» порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Але, як вбачається з позовної заяви, підставою звернення позивача з позовом до суду не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», позов не містить жодного посилання на порушення прав позивача саме як споживача та способи їх захисту, передбачених саме цим Законом.

Отже, між сторонами виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви не майнового характеру, яка подана фізичною особою - справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Станом на 14 листопада 2022 недоліки, перелічені в ухвалі суду від 21 грудня 2021, позивачами не усунені, клопотань про поновлення строку, визначеного законом для усунення виявлених недоліків, від останніх не надходило, позивачі протягом тривалого часу не цікавляться рухом справи.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов до висновку про повернення останньої, оскільки зазначені в ухвалі суду недоліки позивачі до цього часу не усунули, з заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду не зверталися.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового процесу, яка є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, крім того позивачі втратили будь-яку цікавість до поданої заяви враховуючи, що з позовом до суду вони звернулися 17 грудня 2021, і жодного разу з будь-якими заявами на адресу суду щодо з`ясування питання про хід розгляду справи не зверталися.

За таких обставин вважаю за необхідне повернути позивачам в силу ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Акціонерного Товариства «Криворіжгаз» про захист прав споживачів - вважати не поданою та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Ковтун