Справа № 450/1653/19 Провадження № 2/450/872/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2022 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1

про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.11.2007 р.) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» (ЗКПО 13622789, МФО 305299, п/р № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпро) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 7 580,00 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) грн., стягнути судові витрати,

підстава позову (позиція позивача):

29.05.2016 року, о 19 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daihatso Terios» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 який виконуючи поворот ліворуч з прибудинкової території не дав дорогу автомобілю, який рухався від перехрестя В. Великого Симоненка внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Богдан 211010» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 24.02.2016 між позивачем та відповідачем укладено Договір страхування №А1/8779752, відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 16.06.2016 року постановою Франківського районного суду м. Львова, відповідача визнано винним у спричиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

11.07.2016 року ПРАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП, у зв`язку із завданням майнової шкоди під час дорожньо-транспортної пригоди третій особі, звернулась до позивача з регресною вимогою про виплату здійсненого страхового відшкодування у розмірі 7580, 00 гривень. 04.10.2016 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування за регресною вимогою ПРАТУСК КНЯЖА ВІЄННА 1НШУРАНС ГРУП. Відтак позивач просить стягнути з Відповідача на користь ТДВ СК КРЕДО, у рахунок відшкодування витрат пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування, 7580, 00 гривень.

позиція відповідача: відповідач у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, оскільки згідно відзиву на позовну заяву вказав, якщо факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, узгодила з потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його, - то висновки судів про те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для пред`явлення регресного позову, не грунтуються на правильному застосуванні пп. 33.1.4 п.33.1 ст. 33, пп.«ґ» 38.1.1 п.38.1 с г.38 закону №1961-IV. Таку ж позицію висловлено у Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року у справі №208/7291/13-11.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

17.05.2019 року ухвала про відкриття провадження у справі; 05.11.2019 року відзив відповідача на позовну заяву.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

29.05.2016 року, о 19 год. 00 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daihatso Terios» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 який виконуючи поворот ліворуч з прибудинкової території не дав дорогу автомобілю, який рухався від перехрестя В. Великого Симоненка внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Богдан 211010» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК «Кредо» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ № 8779752 від 24.02.2016, за яким позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави.

За нормою ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з регресною вимогою ПРАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП від 11.07.2016 року сума майнової шкоди складає - 7 580,00 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) гривень. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі, з урахування визначеної Договором страхування франшизи на підставі Страхового акту № ОСГПО-7100341 від 23.09.2016 року складає 7 580,00 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) гривень.

Зазначене страхове відшкодування виплачено за регресною вимогою ПРАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП, що підтверджується платіжним дорученням № 3728 від 04.10.2016 року в повному розмірі.

04.10.2016 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування за регресною вимогою ПРАТ УСК КНЯЖА ВІЄННА 1НШУРАНС ГРУП в сумі 7580 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 3728 від 04.10.2016 року.

Виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем на підставі заяви ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» про виплату страхового відшкодування № 94 від 18.07.2016 року, страхового акту № ОСГПО-7100341 від 23.09.2016 року, рахунку на оплату № 0 від 30.05.2016 року, розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 94 від 21.06.2016 року, акту огляду транспортного засобу від 30.05.2016 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Такий обов`язок встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Факт неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування шкоди у недоговірних зобов`язаннях.

Такий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 208/7291/13-ц (провадження № 61-5596св18) і узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16 і враховується судом при розгляді даного цивільно - правового спору відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що приймаючи рішення про виплату відшкодування (страховий акт від 23.09.2016 року та регрес № 94) позивачем було встановлено дані про подію, суму збитку, учасників ДТП.

На підставі наданих документів, відповідно до умов договору страхування дана подія кваліфікується як страховий випадок за ризиком Страхування цивільно-правової відповідальності ОЦВ. документи, що надійшли з цього приводу до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Групп" і підтверджують факт настання страхової події та суми збитку, приєднати до справи.

Позивачем не надано жодного доказу того, що в нього були труднощі у з`ясуванні обставин ДТП чи розміру завданої в ДТП шкоди у строки встановлені ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 988 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про страхування». Всі необхідні документи було зібрано страхувальником та потерпілою особою в тому числі, і позивач без будь-яких заперечень чи застережень прийняв ці документи до уваги і провів виплату відшкодування.

У даному випадку та з урахуванням обставин справи, суд вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, встановивши, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, узгодила із потерпілим розмір страхового відшкодування та сплатила його, висновки судів про те, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є підставою для пред`явлення регресного позову, не ґрунтуються на правильному застосуванні підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33, підпункту "ґ" 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того судом не встановлено та позивачем Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» не доведено, що відсутність письмового повідомлення ОСОБА_1 про настання страхового випадку призвело до необґрунтованих виплат.

Таку ж позицію висловлено у Постанові Верховного Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року у справі №208/7291/13-11. Крім того, колегією вказано на недоведеність факту, що відсутність письмового повідомлення про ДТП призвела до необгрунтованих виплат.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04, п.58 Рішення)повторюється, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення(рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, п. 29).

Згідно ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» та відмову у задоволенні позову.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» до ОСОБА_1

про (предмет позову): стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.11.2007 р.) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» (ЗКПО 13622789, МФО 305299, п/р № НОМЕР_3 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпро) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування 7 580,00 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень 00 коп.) грн., стягнути судові витрати, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.05.2022 року.

Учасники справи:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», 69068, м. Запоріжжя, пр-т. Моторобудівників, буд. 34; ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

СуддяЄ. О. Данилів