Дата документу 22.11.2022 Справа № 2-916/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-916/11 Головуючий у 1 інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/546/22 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 року про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2011 року позов ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 196 967,70 грн., а також держмито у розмірі 850 грн. з кожного та з кожного по 60 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2021 року заяву ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено первісного стягувача ПАТ «СЕБ Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя на підставі заочного рішення від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-916/11 правонаступником ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС».

В серпні 2021 року ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» звернулось до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування вимог зазначило, що згідно з відповіддю Відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_2 завершене 01.08.2012 року на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу виконавчої служби. Але більше виконавчий лист на виконанні ніде не знаходився, а отже втрачений по незрозумілій причині.

Виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_1 01.12.2013 року закрито по п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити місцезнаходження боржника.

Державним виконавцем було порушено вимоги ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» та не надіслано на адресу стягувача оригіналів виконавчих листів і постанов.

Вважало, що виконавчі документи втрачені та пропущено строк пред`явлення виконавчих документів при обставинах, які не залежали від стягувача.

На підставі зазначеного просило: визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів Заводського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-916/11 від 29 серпня 2011 року поважними, відновити пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, видати дублікати виконавчих листів Заводського районного суду м. Запоріжжя у справі №2-916/11 від 29 серпня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» 196 967,70 грн., держмита у розмірі 850 грн. з кожного та з кожного по 60 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на втрату виконавчих листів при пересилці, відсутність підтвердження отримання стягувачем виконавчих листів та підтвердження дійсного направлення, що свідчить про те, що стягувач не був обізнаний про повернення виконавчих листів до виконання, отримання інформації про втрату виконавчих листів та незнаходження їх на виконанні з відповіді виконавчої служби, набуття статусу сторони у справі лише в 2021 році, неможливість виконання рішення суду, відсутність обов`язку стягувача самостійно цікавитись виконавчим провадженням, просило скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову про задоволення заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що банк не довів втрату виконавчих документів, які були повернуті банку відділом державної виконавчої служби.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2011 року, ухваленим у справі №2-916/11, позов ПАТ «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 196 967,70 грн., а також держмито у розмірі 850 грн. з кожного та з кожного по 60 грн. за сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2021 року заяву ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено первісного стягувача ПАТ «СЕБ Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя на підставі заочного рішення від 29 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-916/11 правонаступником ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується листами начальника Управління забезпечення виконання рішень у Запорізький області Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Т. Візвілко від 29.06.2021 року № 2743-03-39/03-39, що оригінали виконавчих листів №2-916 були видані стягувачу - ПАТ «СЕБ Банк» та перебували на виконанні у Заводському відділі ДВС Запорізького міського управління юстиції.

За змістом зазначених листів виконавче провадження № 31296368 за виконавчим листом №2-916 про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_2 було завершено 01.08.2012 року в порядку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), тобто виконавчий документ було направлено за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби та повторно до відділів ДВС Запорізької області не надходив (т.1, а.с.226).

Виконавчий лист №2-916 про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржниці ОСОБА_1 перебував на виконанні у Заводському відділі ДВС Запорізького міського управління юстиції та виконавче провадження № 38781206 було завершено 02.12.2013 року в порядку, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час), тобто виконавчий документ було повернуто стягувачу - ПАТ «СЕБ Банк» та повторно до відділів ДВС Запорізької області не надходив (т. 1, а.с.227).

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з пунктом 17.4 розділу VІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, яка діяла на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 24 вказаного Закону передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки за матеріалами справи виконавчий лист, боржником за яким є ОСОБА_2 , направлений до іншого відділу виконавчої служби відповідно до постанови державного виконавця від 01.08.2012 року, а отже строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання потрібно відраховувати саме з цієї дати 01.08.2012 року.

Виконавчий лист, боржником за яким є ОСОБА_1 , повернуто стягувачеві ПАТ «СЕБ Банк» постановою державного виконавця від 02.12.2013 року, строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання потрібно відраховувати саме з цієї дати - 02.12.2013 року.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 464/10793/13-ц (провадження № 61-19536св19).

05 жовтня 2016 року набув чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, відповідно до статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

На момент подачі заяви ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» про видачу дублікатів виконавчих листів у серпні 2021 року строк для їх пред`явлення минув, оскільки їх повернуто 01.08.2012 року та 02.12.2013 року (відповідно).

Отже, правильним є висновок суду про те, що строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив.

Проте суд першої інстанції не звернув увагу на таке.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 37 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 757/23492/13-ц (провадження № 61-15062св20).

При цьому листи начальника Управління забезпечення виконання рішень у Запорізький області Південно-східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Т. Візвілко від 29.06.2021 року № 2743-03-39/03-39 не містять інформації:

- щодо дати направлення виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_2 іншому відділу державної виконавчої служби, щодо якого саме відділу ДВС направлений виконавчий документ; щодо повідомлення стягувача про направлення виконавчого листа на виконання іншого відділу ДВС;

- щодо дати направлення виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1 стягувачу - ПАТ «СЕБ Банк» та відомостей щодо вручення виконавчого документу стягувану в порядку, передбаченому статтею 31 Закону України « Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів, та, дійшовши помилкового висновку про недоведеність факту його втрати, не врахував наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема доведеності обставин щодо обов`язковості направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставної відмови судом першої інстанції в поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів виходить з наступного.

Заявляючи клопотання про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів, ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» обґрунтувало вказану вимогу, зазначивши, що лише в 2021 року товариству стало відомо про не виконання рішення суду.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було передбачено положеннями п. 5 ст. 8 Закону «Про виконавче провадження» від 06.06.2015 року, для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення викладені у п. 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» в редакції від 23.04.2021 року.

Ураховуючи, що до ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» як до нового кредитора перейшли права вимоги за виконавчими листами у справі №2-916/11 від ПАТ «СЕБ Банк» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, безпідставними є посилання заявника на ті обставини, що строк на вжиття відповідних дій повинен відраховуватись з 2021 року, зокрема з моменту, коли товариство дізналось про стан виконавчого провадження.

До моменту укладення Договору про відступлення прав вимоги від 25 вересня 2020 року ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» мало узгодити з іншою стороною договору ПАТ «ФІДОБАНК», яке є правонаступником ПАТ «СЕБ Банк», всі суттєві його умови, враховуючи положення ст. 627 ЦК України, щодо свободи договору.

Таким чином, пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання первісним стягувачем не є поважною причиною для поновлення такого строку для його правонаступника.

Первісний стягувач ПАТ «СЕБ Банк» та його правонаступник ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» протягом значного періоду часу (щодо боржника ОСОБА_2 - з 01.08.2012 року, щодо боржниці ОСОБА_3 - з 02.12.2013 року, тобто більш ніж майже 9 та 8 років відповідно) не вживали жодних заходів для реалізації своїх прав, як то повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання, контроль за його місцезнаходженням та строками на його пред`явлення, звернення до суду з обґрунтованими заявами про поновлення відповідних процесуальних строків чи видачею дубліката.

Пасивна позиція первісного стягувача, його бездіяльність та невжиття дій спрямованих на виконання рішення суду та реалізацію власних прав, не визнається колегією суддів поважною причиною пропуску визначеного законом строку на пред`явлення виконавчого документу на виконання.

Необхідність подання заяви про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання є обов`язком стягувача і невиконання останнім своїх процесуальних обов`язків, дає підстави для висновку про недобросовісне користування своїми процесуальними правами.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Аналогічні правові висновки, викладено у постанові Великої Палати Верховного від 21 серпня 2019 року, ухваленій у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Отже, враховуючи, що строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплив, а підстави для його поновлення відсутні, за результатами розгляду заяви про видачу дублікатів втраченого виконавчого документа колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні цієї заяви.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанцій підлягає зміні та викладенню її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2021 року у цій справі змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 листопада 2022 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова