Справа № 530/607/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
16.11.2022 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків, клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гирі Анни Володимирівни про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України у справі № 530/607/21 за позовом Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі, -
В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області знаходилась цивільна справа за позовом Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 20.10.2022 року позовну заяву Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі - залишино без розгляду.
28.10.2022 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гиря Анна Володимирівна звернулися до суду із клопотаннями про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України.
Із клопотань вбачається, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області по справі №530/607/21 від 20 жовтня 2022 року позовну заяву Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі - залишино без розгляду.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.
Відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.05.2021 року та акту виконаних робіт від 22.10.2022 року адвокат Гиря А.А. надавала ОСОБА_2 правову допомогу, за яку ОСОБА_2 , згідно квитанції №7 від 22.10.2022 року сплатив ОСОБА_3 7750 (сім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, відповідно до ст. ст. 133, 137 ЦПК України, а згідно положень ЦПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу. Сплата даних витрат на професійну правничу допомогу підтверджується платіжним дорученням, примірник якого знаходиться в додатках до даної заяви.
У судове засідання учасники справи: представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за первісним позовом та представник позивача за уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Гиря А.А. не з`явилася, належним чином повідомлена, представник Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль адвокат Троцький Б.А. не з`явився, надіслав заяву про відхилення клопотань про розподіл судових витрат.
Зачитавши клопотання адвоката Гирі А.А., заяву представника Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль адвоката Троцького Б.А. та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про розподіл судових витрат задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
З матеріалів справи вбачається, що звернувшись із клопотаннями про розподіл судових витрат на правничу допомогу, адвокат Гиря А.А. посилалась на вимоги ч. 5 ст. 142 ЦПК України, зазначивши, що ухвалою суду від 20.10.2022 року позовну заяву Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі - залишино без розгляду.
Представництво інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснювала адвокат Гиря А.А. на підставі ордера серії ВІ № 1042161 та ВІ № 1042160 ,відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, на підтвердження вказаних витрат надано копії розрахунку суми гонорару за надання правничої допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру.
Згідно ч.5 с. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.
Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
Суд враховує, що ЦПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.
Обов`язком сторін у цивільному процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 по справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 по справі № 922/592/17, від 24.03.2021 по справі № 922/2157/20, від 09.04.2021 по справі № 924/804/20).
Так представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвокат Гиря А.А. звертаючись до суду з клопотанням про розподіл судових витрат посилається на ч.5 ст 142 ЦПК України вказує що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат пов`язаних з розглядом справи внаслідок необгрунтованих дій позивача.
Крім цього в клопотанні підставою звернення до суду з метою стягнення з Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль судових витрат зазначено зміст ч.9 ст.141 ЦПК України, якою визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Крім цього суд зазначає, що причиною залишення позову без розгляду є неявка без поважних причин в судові засідання 29.06.2022 року о 14 год. 30 хвилин та 20.10.2022 року о 14 год. 00 хвилин, в тому числі відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та їх адвоката Гиря А.В.. Отже посилання представника на ч.9 ст.141 та ч.5 ст.142 ЦПК України під час звернення до суду з клопотаннями про розподіл судових витрат та стягнення судових витрат з Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль є необгрунтованою.
Так, статтею 11 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями ст. 257 ЦПК України визначено право позивача на подачу заяви про залишення позову без розгляду.
Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст. 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Оскільки такі факти адвокатом не доведені, а судом не встановлені, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Гирі Анни Володимирівни про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133,137,142,257, 270-273,452 ЦПК України, -
У задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 та клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Гирі Анни Володимирівни про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України у справі № 530/607/21 за позовом Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та уточненим зустрічним позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Агро-Стиль про визначення недійсним додаткових угод до договорів оренди землі- відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Написано власноручно.
Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області С.Р.Должко