Справа № 405/232/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді Драного В.В.

при секретарі Дятел О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго» про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Кіровградобленерго» про витребування проводу СИП 4Х25 в кількості 350 м. з чужого незаконного володіння та передачу його позивачу. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору №1 від 01.09.2017 року оренди нежитлового приміщення та акту від 01.09.2017 року, укладеного з фізичною особою ОСОБА_2 , він отримав в оренду 1/3 частину приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення складського приміщення. Оскільки у орендованому приміщені функціонувала одна фаза, він мав намір з`єднати особистим кабелем приміщення за адресою АДРЕСА_1 та належний йому на праві власності житловий будиною за адресою: АДРЕСА_2 , де було підключено три фази. У листопаді 2017 року ним було придбано у ФОП ОСОБА_3 проводи двох видів та комплектуючі для їх монтажу, серед яких провід СИП 4 4X25 в кількості 1 км. Докази придбання наявні у відповідача, адже направлялися йому листом № 766, в рамках розгляду справи № 912/793/18, що відповідачем не заперечується. Придбаний кабель було частково змонтовано по стовпах відповідача № 3-14 від приєднання за адресою: АДРЕСА_2 до вводу до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Факт наявності проводу СИП 4x25 між вказаними стовпами підтверджується також до акту відповідача від 27.02.2018 року, № 005312. Згідно наряду - допуску № 369 від 26.03.2018 року, працівниками ПрАТ «Кіровоградобленерго» було демонтовано провід СИП 4x25 від ТП -149, Л2, опори 3-14, остання з яких розташована біля будинку по АДРЕСА_3 .

Вказує, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 06.08.20218 року у справі № 912/793/18, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2019 року, підтверджено факт демонтажу ПрАТ «Кіровоградобленерго» вищевказаного кабелю.Відстань між адресами АДРЕСА_4 складає 350 метрів.

Звернувшись до відповідача з заявою в порядку досудового врегулювання спору від 09.09.2021 року з проханням повернути демонтований провід, позивачем отримано негативну відповідь.

На думку позивача викладені у відповіді № 5942/05 від 27.09.2021 року обставини свідчать про протиправну поведінку відповідача, який утримує належний мені провід без належних підстав, а відповідь є формальною відпискою.

За таких обставин просить суд витребувати від ПрАТ «Кіровоградобленерго» провід СИП 4х25 в кількості 350 метрів та передати його ОСОБА_1 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.01.2022 року відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

07.06.2022 року за вх. № 9704 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Зокрема вказав, що позивачем не надано доказів факту монтажу даного проводу на вказаних електроопорах товариства. Жодного дозволу (погодження, допуску) на виконання робіт з монтажу проводу СИП 4х25 на опорах товариства № 3-14 ПЛ-0,4 кв від ТП -149, Л2, ані позивачу, ані будь-яким БМО не видавались. Тобто позивачем не доведено, що придбаний ним привід дійсно був змонтований ним або іншою організацією на його замовлення, на вказаній опорі товариства.

21.09.2022 року за вх. № 10764 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Пронін Ю.О. заперечив проти доводів викладених у відзиві на позовну заяву, просив позов задовольнити. Вказує, що позиція відповідача щодо відсутності доказів позивача щодо монтажу проводу є безпідставною, оскільки демонтаж проводу не заперечується відповідачем, підтверджуючи факт хоча і самовільного, але монтажу проводу, який придбавався саме позивачем.

17.10.2022 року у судове засідання представник позивача подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без участі позивача і його представника.

У судовому засіданні 06.09.2022 року представник позивача адвокат Пронін Ю.О. зазначив, що позивач орендував нежитлове приміщення, до якого змонтував придбаний за власні кошти провід, відповідач демонтував провід та склав акт.

17.10.2022 року у судове засідання представник відповідача подав заяву в якій просив провести подальший розгляд справи без його участі, доводи викладені у відзиві на позовну заяву підтримав, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 06.09.2022 року представник відповідача адвокат Олексієнко С. позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні через недоведеність позивачем позовних вимог. Вказав, що факту демонтажу проводу відповідач не заперечує, про що було складено акт на орендаря приміщення ОСОБА_2 , а докази порушення прав позивача відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі договору № 1 оренди нежитлового приміщення від 01.09.2017 року ОСОБА_2 надав, а ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування (оренду) 1/3 нежитлового приміщення, загальною площею 443,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить орендодавцю на праві приватної власності, для розміщення складського приміщення (а.с. 14-15).

Згідно рахунку-фактури № 347 від 17.11.2017 року ОСОБА_1 придбав провід СИП 4 4х25 в кількості 1 км. за ціною 47971,44 грн. (а.с. 7).

27.02.2018 року представниками ПрАТ «Кіровоградобленерго» - інспектором Фартушним Р.В., інженером СОЕ Ізюмченком О.О , фахівцем СЗЕ Павловим В.В. , фахівцем СЗЕ Рачкованом О.М. складено акт про порушення № 005312 відносно споживача ФОП ОСОБА_2 за порушення п.3.6 ПКЕЕ - використання електричної енергії при відсутності розрахункового засобу обліку електричної енергії шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі електропередавальної організації (а.с. 24).

Відповідно до наряду-допуску № 448 від 27.02.2018 року здійснено відключення виявленого приєднання та відібрано зразки кабелю (а.с. 22).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2019 року справа № 912/793/18, яка набрала законної сили, під час розгляду справи в порядку господарського судочинства за позовом ФОП ОСОБА_2 до ПАТ "Кіровоградобленерго" про визнання недійсним рішення комісії по розгляду акту №005312 від 27.02.2018 про порушення Правил користування електричною енергією, судом апеляційної інстанції встановлено, що 28.03.2012 між ПАТ "Кіровоградобленерго" (далі - постачальник) та ПП ОСОБА_2 (далі - споживач) укладено договір № 909 м про постачання електричної енергії.

Згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін постачання електроенергії за вказаною адресою здійснюється через передавальну організацію - ВАТ "Завод Сегмент" .

27.02.2018 року електромонтером оперативно-виїзної бригади районного диспетчерського пункту Кіровоградського МРЕМ Ткаченко Ф.М. та водієм ОСОБА_7 в 7 год. 05 хв. здійснено вимірювання сили струму неузгодженого підключення з опори № 3 на лінії РБ-2 (диспетчерське найменування ВЛ-0,4 кВ ТП-149) в сторону вул. Родімцева, 83. Сила струму склала: фаза А - 38 А, фаза В - 36 А, фаза С - 45 А, про що складено протокол № 15 від 27.02.2018, який підписано зазначеними особами та головним інженером Кушиновим Р.В.

27.02.2018 постачальником проведено перевірку дотримання вимог Правил користування електричною енергією на об`єкті позивача (складські приміщення), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Перевірку проведено представниками постачальника - інспектором Фартушним Р.В., інженером СОЕ Ізюмченком О.О , фахівцем СЗЕ Павловим В.В. , фахівцем СЗЕ Рачкованом О.М. за наслідками якої складено Акт про порушення № 005312 від 27.02.2018. До акту про порушення додається: однолінійна схема; зразок вилученого проводу; акт відмови від підпису. В графі "Додаткові відомості" зазначено - "фото та відеофіксація змонтованої лінії. Примірник акту отримати відмовився. Акт виміру навантаження № 15 від 27.02.2018 на опорі № 3 ТП-149 РБ-2 додається".

Згідно наряду-допуску № 448 від 27.02.2018 здійснено відключення виявленого приєднання та за поясненнями постачальника відібрано зразки кабелю.

22.03.2018 комісією Кіровоградського міського району електричних мереж ПрАТ "Кіровоградобленерго" розглянуто акт про порушення № 005312 від 27.02.2018 та визначено кількість недоврахованої електричної енергії на суму 681369,89 грн. за період з 27.02.2017 по 26.02.2018, що оформлено протоколом №3.

ОСОБА_2 вручено протокол № 3, рахунок № 909м та розрахунок обсягу недорахованої електроенергії та її вартості (а.с. 16-20).

Згідно статті 387 ЦК України саме власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року (провадження № 6-2407цс15)).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року (провадження № 6-140цс14), власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке в подальшому відчужене набувачем третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Право власника згідно із частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої згаданої статті).

За змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15).

Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18).

Отже, з урахуванням викладених вище норм процесуального та матеріального права однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.

Позивачем, який вважаючи себе власником майна, не надано належних та допустимих доказів на доведення факту монтажу проводу СИП 4 4х25, який був ним придбаний в кількості 1 км., та 350 метрів якого він просить витребувати у відповідача.

Відповідач має відносини щодо постачання електричної енергії з ОСОБА_2 , акт про порушення, під час складання якого було демонтовано провід, складений на споживача ОСОБА_2 .

Таким чином, жодний доказ, наданий позивачем, не підтверджує наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги ОСОБА_1 провитребування від ПрАТ «Кіровоградобленерго» проводу СИП 4х25 в кількості 350 метрів.

Враховуючи, що будь-яких переконливих доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано, на підставі об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі матеріалів, з`ясування фактичних обставин, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши подані сторонами докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про витребування спірного рухомого майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають, через їх необґрунтованість та недоведеність.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) до Приватного акціонерного товариства «Кіровградобленерго» (25006, м. Кропивницький, бульвар Студентський, 15) про витребування від ПрАТ «Кіровоградобленерго» провід СИП 4х25 в кількості 350 метрів та передачі його ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний