Справа № 396/103/22
Провадження № 2/396/229/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2022 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Андріяш І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Новоукраїнка цивільну справу № 396/103/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Також, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повністю перебуває на утриманні позивача. Однак, спільне життя не склалося, вони стали проживати окремо. На даний час позивачка з дитиною проживає в будинку своїх батьків. Батько дитини є працездатним, але участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. На даний час у позивача єдиним джерелом доходу є виплата, яка складається з допомоги на дитину. У зв`язку з тим, що доходів, які отримує позивач не вистачає для забезпечення всіх потреб дитини. За цих обставин позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач отримав 15.03.2022 року, що підтверджується підписом у зворотному поштовому повідомленні

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

03.09.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який був зареєстрований Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 , виданого 21.01.2021 року Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.6).

З довідки № 97 від 04.02.2022 року, виданої сектором ведення Реєстру Новоукраїнської районної територіальної громади відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області вбачається, що позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно копії акту обстеження-житлово побутових умов № 90/01-29 від 26.01.2022 року виданого депутатом Новоукраїнської міської ради І. Кідаловим, позивачка ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , братами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3).

Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Згідно з положеннями частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини що мають істотне значення. Крім того, цією ж статтею передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В позовних вимогах позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ј частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак законодавством визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому при визначені розміру аліментів суд враховує розмір визначений законом.

Як встановлено, відповідач по стану здоров`я працездатний, тяжкими хворобами не страждає, інших утриманців на утриманні немає.

Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, її доходи носять мінливий, нерегулярний дохід. Належне матеріальне становище малолітньої дитини забезпечити самостійно не може.

Таким чином, враховуючи обставини справи та норми законодавства, які регулюють сплату аліментів на утримання дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Судом встановлено, що позивач на даний час не працює, а доглядає за дитиною, до досягнення нею 3-х річного віку. Позивач не може працювати, оскільки доглядає за дитиною.

Відповідачем не спростовано неспроможність сплачувати аліменти на утримання дружини, та письмових чи будь-яких підтверджуючих доказів передбачених вимогами статті 76 ЦПК України суду надано не було.

Згідно з положеннями частини 2 статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Статтею 84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, зокрема: ч. 1 даної статті вказує - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Враховуючи вище викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача при визначені розміру аліментів, суд враховує матеріальний та сімейний стан позивача, яка не працює, матеріальне становище відповідача, який є ФОП, проте в матеріалах справи відсутня довідка про його доходи, з відповідача даним рішенням стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини слід задовольнити частково, стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що такий розмір буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача і захистить права позивача на утримання.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

З відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн., у зв`язку з тим, що позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду по категорії справ про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10-12, 76-83, 141, 189, 258-259, 430 ЦПК України, ст. ст. 75,77, 84 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 січня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (ідентифікаційний код НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_2 ), в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27 січня 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп. - отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , рахунок отримувача - UA6026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2022р.

Суддя: А. А. Русіна