Справа № 676/2863/22
Номер провадження 2/676/1539/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (заочне)

04 листопада 2022 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

за участю представника позивача адвоката Мішалової М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.06.2022 р. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 05 листопада 2008 р. вона є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . В даному будинку зареєстровані та проживають: її син - ОСОБА_3 та її онук ОСОБА_4 17.01.2011 р. ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. 29.01.2012 р. в будинку за адресою АДРЕСА_1 була зареєстрована та стала проживати відповідач ОСОБА_2 . Згідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.10.2019 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Реєстрація відповідача проводилася за згоди позивача. Відповідач з жовтня 2020 року і по теперішній час в житловому будинку по АДРЕСА_1 не проживає, відповідно жодної участі у веденні господарства не бере. Майна яке б належало відповідачу в вище згаданому житловому будинку не має. Син ОСОБА_4 залишився проживати разом з батьком Реєстрація відповідача за даною адресою створює незручності для позивача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, крім того позивач не може оформити субсидію. Даний факт, що відповідач дійсно не проживає в даному будинку можуть підтвердити свідки. Відповідач має інше постійне місце проживання. Оскільки знятись з реєстрації в добровільному порядку відповідач не бажає, вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 . В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, письмового відзиву на позов не надіслав. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд даної справи відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є власником житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 05 листопада 2008 року (а.с.5) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20834178 від 06.11.2008 року (а.с.6).

В будинку позивача зареєстрована але не проживає її невістка, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відповідач по справі.

Відповідач з жовтня 2020 року і на час розгляду справи в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 не проживає, відповідно жодної участі у веденні господарства не бере. Майна яке б належало відповідачу в вище згаданому житловому будинку не має. Вказані обставини підтверджуються актами про не проживання за місцем реєстрації №66 від 06.10.2021 року, №80 від 09.11.2021 року, №98 від 03.12.2021 року, № 110 від 05.01.2022 року, №1 від 02.02.2022 року та №12 від 21.02.2022 року, а також поясненнями в суді свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Реєстрація відповідача за даною адресою створює перешкоди для відповідача в реалізації її прав і обов`язків щодо права розпоряджання житловим будинком, оформлення субсидії. Відповідач має інше постійне місце проживання, однак знятись з реєстрації в добровільному порядку не бажає.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Вичерпного переліку поважності причин непроживання у житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Враховуючи, що відповідач був відсутній в належному позивачу на праві власності будинку за місцем своєї реєстрації понад один рік без поважних причин, має інше постійне місце проживання, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 56, 76, 81, 82, 141, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втрала право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відповідач має право подати до суду заяву про перегляд заочного рішення в порядку встановленому ст.ст.284-285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2022 р.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В