Провадження № 2-о/686/39/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Гузовій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

20.08.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку по АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

В обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько заявниці - ОСОБА_3 , який на час смерті проживав в житловому будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове нерухоме майно, в тому числі і земельна ділянка у розмірі 2,26 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №114719, виданим 14.07.2003 року.

Бажаючи прийняти спадщину після смерті дядька, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутись до суду, оскільки неможливо встановити факт прийняття нею спадщини відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України.

Заявниця вказує, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала із спадкодавцем, оскільки у зв`язку із похилим віком, тяжкою хворобою ОСОБА_3 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Той факт, що заявниця дійсно постійно проживала з рідним дядьком ОСОБА_3 , допомагала йому по господарству за його життя, надавала матеріальну допомогу у зв`язку з його лікуванням в Хмельницькому обласному госпіталі ветеранів війни, приймала участь в організації та проведенні його поховання, можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У передбачений ст. 1270 ЦК України строк ОСОБА_1 не змогла вчасно

звернутись із заявою у нотаріальну контору через те, що постійно хворіла, у зв`язку з чим

знаходилась на лікуванні, що підтверджується відповідними медичними довідками, та на даний час є інвалідом другої групи загальної форми захворювання. Крім того, враховуючи постійне проживання заявниці із спадкодавцем, вона вважала, що прийняла спадщину.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, заявниця подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у ній та просила справу розглянути без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2009 року, виданого Шмирківською сільською радою Волочиського району Хмельницької області.

ОСОБА_3 на час смерті був зареєстрований та проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується даними довідки №1 від 05.01.2016 року, виданої виконкомом Шмирківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області.

Після смерті останнього відкрилась спадщина та залишилося спадкове нерухоме майно, до складу якого входить земельна ділянка у розмірі 2,26 га, що підтверджується даними державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №114719, виданого 14.07.2003 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що вбачається з даних заяви від 15.06.2017 року, поданої нотаріусу Красилівської державної нотаріальної контори Возній В.Б.

Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Твердохліб В.П. відмовив заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у звязку із тим, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини, що підтверджується даними листа приватного нотаріуса ХРНО Твердохліба В.П. №102/01-16 від 29.07.2021 року.

Заінтересованою особою ОСОБА_2 визнається факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому вказана обставина не підлягає доказуванню.

Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку, суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, чинної на момент відкриття спадщини, - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Також, згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі №204/2707/19 (провадження № 61-15380св20), державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт спільного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 однією сім`єю на час відкриття спадщини знайшов підтвердження в ході судового розгляду та підлягає задоволенню, оскільки вимоги заявника є обґрунтованими.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 265, 293, 294, п 8 ч. 1 ст. 315, 318, 319 ЦПК України, ст.ст. 1168, 1258, 1259, 1264 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку по АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.Л. Стефанишин