ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1412/22 Справа № 180/723/21 Суддя у 1-й інстанції - Хомченко С. І. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Лаченкової О.В,

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2021 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позову зазначає, що вона працювала в джерелах підвищеної безпеки на підприємстві відповідача, внаслідок чого 14 вересня 2010 року на робочому місці стався нещасний випадок, за наслідками якого позивачем отримано тілесні ушкодження у виді: «апікальний перелом внутрішньої кісточки зліва». Первинним оглядом МСЕК від 30.08.2011 року у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 10.10.2012 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 10.10.2012 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 11.11.2013 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 27.10.2014 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 20.10.2016 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. 28.10.2020 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 15% втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, вона втратила своє здоров`я, та їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що їй постійно турбує фізичний біль, погане самопочуття, порушення душевної рівноваги. Розмір моральної шкоди оцінює в сумі 150 000 грн., яку просила стягнути з відповідача.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень, з утриманням обов`язкових платежів, згідно діючого законодавства.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року, ОСОБА_2 просить рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року змінити, збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, що присуджений на користь позивача до 150000 гривень визначивши його без утримання податків, зборів та інших платежів.

В апеляційній скарзі АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року, АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» просить рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року по справі №180/723/21 змінити в частині розміру суми моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 зменшивши її з 40000 гривень до 25000 гривень, в іншій частині рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року по справі №180/723/21 залишити без змін.

В заяві представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

У відзиві АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, апеляційну скаргу АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року по справі №180/723/21 задовольнити повністю, а саме: рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року по справі №180/723/21 змінити в частині розміру суми моральної шкоди, стягнутої з Акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 зменшивши її з 40000 гривень до 25000 гривень.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч.5 ст.272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працювала на підприємстві відповідача, в джерелах підвищеної безпеки.

14 вересня 2010 року на робочому місці стався нещасний випадок, за наслідками якого позивачем отримано тілесні ушкодження у виді : «апікальний перелом внутрішньої кісточки зліва».

Вказані обставини підтверджуються актом №44/2 форми Н-1 «Про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом», актом форми Н-5 «Розлідування нещасного випадку, який стався 14.09.2010 року.

Первинним оглядом МСЕК від 30.08.2011 року у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

10.10.2012 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

11.11.2013 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

27.10.2014 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

20.10.2016 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

28.10.2020 року позивач повторно пройшла огляд МСЕК у зв`язку з нещасним випадком, пов`язаного з виробництвом їй встановлено 15 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва.

З наведеного вбачається, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, а отже наявні у зв`язку з цим підстави, передбачені ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Відповідно до частин 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача підлягають задоволенню, оскільки втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці.

Встановлено, що трудове каліцтво позивача, яке завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникло з вини АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», яким було допущено порушення законодавства про охорону праці та трудового процесу, що підтверджено висновком МСЕК щодо втрати позивачем працездатності.

Позивача турбує болісність після фізичних навантажень, в лівому гомілковостопному суглобі з обмеженням рухомості в ньому, поява набряклості та судоми в нижній кінцівці, біль стріляючого характеру по ходу лівого сідального нерву, що вимагає додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров`я, вона обмежена в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує її нормальні життєві зв`язки.

Суд першої інстанції, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін її здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, яку турбує болісність після фізичних навантажень, в лівому гомілковостопному суглобі з обмеженням рухомості в ньому, поява набряклості та судоми в нижній кінцівці, біль стріляючого характеру по ходу лівого сідального нерву, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 15 %, період роботи у відповідача в умовах підвищеної безпеки, дійшов правильного висновку, що розмір компенсації в сумі 40 000 грн. буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Доводи АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відсутність обов`язку підприємства відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу, так як позивач має позитивну динаміку, яка свідчить про зменшення ступеню втрати професійної працездатності з 25% до 15%, а також позивач звільнилася з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» у зв`язку із виходом на пенсію і не відомо чи працювала позивач у період з моменту звільнення по теперішній час та який образ життя проводила, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ці обставини не виключають законодавчо закріпленого обов`язку роботодавця відшкодовувати моральну шкоду завдану позивачу внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків в АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат».

Крім того, доводи представника відповідача факту відсутності підстав відшкодування позивачу моральної шкоди колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказане спростовується матеріалами справи: актом №44/2 форми Н-1 «Про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом», актом форми Н-5 «Розлідування нещасного випадку, який стався 14.09.2010 року, неодноразовими оглядами МСЕК.

Доводи апеляційної скарги АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що стягнуті з відповідача 40000 гривень, як компенсація моральної шкоди з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» є безпідставно завищеними та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що розмір відшкодування моральної шкоди є недостатнім для справедливого відшкодування моральних страждань позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом (ст.23 ЦК України).

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. А будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір має суто умовний вираз, особливо якщо така компенсація стосується юридичної особи.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей позивача, позбавлення її можливості їх реалізації, що в ході судового розгляду підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, в тому числі актом №44/2 форми Н-1 «Про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом», актом форми Н-5 «Розлідування нещасного випадку, який стався 14.09.2010 року, неодноразовими оглядами МСЕК від 01.03.2004 року, відповідно до якого позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%, колегія суддів вважає визначений розмір матеріальної шкоди розумним та справедливим.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, якими з`ясовані обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка, а доводи скаржників зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, що не дає суду апеляційної інстанції підстав для задоволення вимог апеляційних скарг.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова