Справа № 461/6989/21
Провадження № 2/461/236/22
У Х В А Л А

08.11.2022 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М,

при секретарі судового засідання Кухар Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває справа за позовом адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння.

07.11.2022 року, адвокат Чубик Б.Г. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 із забороною будь-яким уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, в т.ч. нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям, посадовим та службовим особам «Сетам» та його територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусову реалізацію вищевказаного майна, а також вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном чи його частинами в примусовому порядку та в межах відкритих виконавчих проваджень до прийняття рішення про зняття арешту.

В обґрунтування заяви вказує на те, що 23.01.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , виніс рішення, яким позов задоволив та вирішив: встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати Львівський міський відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області внести зміни до актового запису про народження №4666 від 30.07.1986 р.н., а саме: у графі відомості про батька, записати батьком « ОСОБА_4 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, в графі по батькові дитини змінити з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». 12.05.2020 року ухвалено додаткове рішення, яким зобов`язано Львівський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області внести зміни до актового запису про народження №4668 від 30.07.1968 року, а саме: у графі прізвище дитини змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». 09.02.2021 року Львівським апеляційним судом задоволено скарги частково та постановлено рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 23.01.2020 року та додаткове рішення від 12.05.2020 року скасовано, заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду, з роз`ясненням їй права подати позов на загальних підставах. 19.06.2020 року, з урахуванням рішення Миколаївського районного суду Львівської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_10 , за реєстровим номером 3-899. 23.06.2020 року ОСОБА_10 продала вищевказану квартиру ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусаком Р.Т. 23.04.2021 року. 23.04.2021 року державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М. посвідчено договір Іпотеки на квартиру АДРЕСА_2 між іпотекодержателем ОСОБА_11 та іпотекодавцем ОСОБА_2 , в якості забезпечення позики на суму 3 000 000 грн. строком на 1 місяць. Адвокат Чубик Б.Г. зазначає, що ОСОБА_11 став власником квартири на АДРЕСА_1 , загальною площею 109.0 кв.м., на підставі свідоцтва посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук М.В. Зважаючи на викладені обставини, просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, з наступних підстав.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони в судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась, у зв`язку із чим фіксація судового засідання не здійснювалась у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1,п.2 та п.3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 25.08.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_12 про забезпечення позову - відмовлено.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_12 про забезпечення позову - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27.09.2022 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_12 задоволено частково. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2022 року скасовано та постановлено нову постанову. У задоволенні заяви ОСОБА_12 про забезпечення позову відмовлено.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Львівського апеляційного суду від 27.09.2022 року, спір у справі виник між сторонами з приводу нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_13 .

З Свідоцтва, виданого 24.06.2022 року приватним нотаріусом Амбросійчук Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №1027, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_11 .

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки таке на даний час належить на праві власності особі, яка не є відповідачем у даній справі.

Враховуючи викладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд дійшов висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із чим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви адвоката Чубика Богдана Григоровича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович, Державний нотаріус 5-ї Львівської державної нотаріальної контори Кірілова Т.М. про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.11.2022 року.

Суддя Х.М.Мисько