Справа № 393/588/21

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року смт. Новгородка

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Рачкелюка Ю.В.,

за участі секретаря судових засідань Шупрудько К.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду смт. Новгородка, в режимі відеоконференції з Долинським районним судом Кіровоградської області, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новгородківського районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказана цивільна справа.

В підготовчому засіданні, представник позивача підтримала заяву позивача ОСОБА_5 від 25.04.2022р. про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Представник відповідачів адвокат Дем`яненко Т.О. в письмовій заяві від 26.04.2022р. просить провести судове засідання без участі сторони відповідача та не заперечують щодо задоволення клопотання позивача про залишення позову без розгляду, відповідно до ч.1 п.5 ст. 257 ЦПК України. Крім того, представник відповідачів в даній заяві просить суд стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн, згідно ч.5 ст. 142 ЦПК України.

Інші учасники справи про причини своєї неявки суд не повідомляли.

За змістом ст. 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд.

При цьому, відповідно до ч. 2 цієї ж статті, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Щодо розгляду заяви представника відповідачів адвоката Дем`яненко Т.О. про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно ч.5 ст. 142 ЦПК України, то суд встановив наступне.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, наслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст.142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Звернення стороною позивача до суду із заявою про залишення позову без розгляду не свідчить про безпідставність та необґрунтованість його позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, так як це його право, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача ні у відзиві, ні в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява представника відповідача про компенсацію судових витрат на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 142, 257 ч.1 п.5, 258, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду від 25.04.2022р. - задовольнити.

Цивільний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання договору оренди земельної ділянки - залишити без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду з позовом.

У задоволенні заяви представника відповідачів адвоката Дем`яненко Т.О. про компенсацію судових витрат на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України по цивільній справі №393/588/21 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя Ю. РАЧКЕЛЮК