Справа № 147/78/19
Провадження № 22-ц/801/510/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 рокуСправа № 147/78/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя доповідач),

суддів: Ковальчука О. В., Якименко М. М.,

секретар судового засідання Француз М. Г.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Четвертинівська сільська ради Тростянецького району Вінницької області, правонаступником якої є Тростянецька об`єднана територіальна громада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Тростянецька районна державна адміністрація, правонаступником якої є Гайсинська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

особа яка подала апеляційну скаргу заступник прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року, постановлене у складі судді Дудікова А. В. в смт Тростянець, дата складення повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -

в с т а н о в и в :

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у Тростянецький районний суд Вінницької області з позовом до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай ).

Позов обґрунтовано тим, що він працював в КСП ім. Богдана Хмельницького села Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області з 01 жовтня 1996 року по 07 грудня 1997 року на посаді головного бухгалтера, був членом цього колективного сільськогосподарського підприємства. Згідно протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів колгоспників від 01 лютого 1997 року затверджені списки членів КСП, які поступили на роботу з 17 травня по 23 грудня 1996 року та отримали право на земельну частку (пай). У даному списку значиться позивач, однак земельна ділянка йому не виділялася, сертифікат на земельну частку (пай) він отримував, що порушує його право колишнього члена КСП на отримання земельної ділянки при розпаюванні земель. 07 березня 2000 року КСП ім. Б. Хмельницького реорганізовано в СТОВ ім. Богдана Хмельницького.

Позивач просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,61 га в умовних кадастрових гектарах на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області та зобов`язати Четвертинівську сільську раду виділити йому земельну частку (пай) із земель резервного фонду вказаної сільської ради.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Відмовлено у задоволенні вимоги про те, щоб зобов`язати Четвертинівську сільську раду виділити йому земельну частку (пай) із земель резервного фонду вказаної сільської ради.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що позивач на момент розпаювання землі був членом КСП ім. Богдана Хмельницького с. Четвертинівка Тростянецького району та включений до списку членів КСП, а тому він набув право на виділення йому відповідної земельної ділянки (пай). Врахувавши, що на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області в наявності є землі не витребуваних паїв, які можуть бути передані у власність, суд першої інстанції вважав, що за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Богдана Хмельницького с. Четвертинівка у розмірі 2,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Четвертинівської сільської ради виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) із земель резервного фонду даної сільської ради суд зазначив, що належним суб`єктом, який наділений правом розпорядження державними землями запасу сільськогосподарського призначення, є ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, а не Четвертинівська сільська рада Тростянецького району, у зв`язку з чим таке право повинно бути реалізовано відповідним державним органом.

Дізнавшись про таке рішення суду, 28 травня 2022 року заступник прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Основні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що належним відповідачем у справі мав би бути ГУ Держгеокадастр, а не Четвертинівська сільська рада; суд в порушення приписів цивільного закону, що діяв на час виникнення правовідносин (статей 71, 75 ЦК УРСР 1963 року), не застосував наслідки спливу строку позовної давності, про що було клопотання ГУ Держгеокадастру у відзиві на позовну заяву, адже ОСОБА_1 звернувся до суду більше як через двадцять років з часу порушення, за його твердженням, приватного права, інтересу.

Окремо прокурор акцентує увагу на тому, що суд не в повній мірі з`ясував обставини справи: ОСОБА_1 вже скористався правом на отримання земельної ділянки (паю) та отримав право на земельну ділянку (пай), площею 2,5097 га на території Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що підтверджується інформацією цієї сільської ради, тому визнання за ним оскаржуваним судовим рішенням права на земельну частку (пай) на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області є безумовним порушенням статей 25, 116, 121 ЗК України, порушенням інтересів держави.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області - Тростянецьку об`єднану територіальну громаду, правонаступника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Тростянецької районної державної адміністрації - Гайсинську районну державну адміністрацію (т.2, а.с.45).

Справа апеляційним судом розглядалася неодноразово, проте судові рішення апеляційного суду були скасовані з передачею справи на новий апеляційний розгляд зі стадії вирішення питання відкриття апеляційного провадження (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року (т. 2 а. с. 18 23); Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року (т. 2 а. с. 190 198)).

28 січня 2022 року зазначена справа надійшла до Вінницького апеляційного суду з Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено склад колегії суддів: головуюча суддя (суддя - доповідач) Шемета Т. М., судді: Ковальчук О. В., Якименко М. М.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2022 року підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року, зазначені заступником прокурора Вінницької області визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 лютого 2022 року поновлено заступнику прокурора Вінницької області строк на апеляційне оскарження рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року, як такий, що пропущений з поважних причин та відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для відзиву.

У встановлений апеляційним судом строк відзив від інших учасників справи не надходив.

У судове засідання апеляційного суду з`явися прокурор Кравчук О.Л., який підтримав апеляційну скаргу х викладених у ній підстав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися: позивач ОСОБА_1 , про день та час судового розгляду повідомлений належним чином (повістка повернулася не врученою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в розумінні положень статті 131 ЦПК України є належним повідомленням, оскільки позивач за цією адресою впродовж судового розгляду отримував судові повістки за цією адресою, про зміну адреси суд не повідомив); треті особи ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Гайсинська РДА, Тростянецька ОТГ, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, про щ освідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність осіб які не з`явилися.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

По справі встановлено наступні обставини:

-01 жовтня 1996 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в КСП ім. Б. Хмельницького с. Четвертинівка Тростянецького району Вінницької області на посаду головного бухгалтера, звільнений із займаної посади 07 грудня 1997 року, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 (копія на а.с. 9 12, т.1);

-24 грудня 1996 року КСП ім. Б. Хмельницького с. Четвертинівка виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН № 000002, що підтверджується інформацією відділу Держеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області від 30 липня 2019 року № 0-2-0.36-64/117-19 (а.с.54, т.1);

- Згідно архівного витягу з протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Богдана Хмельницького від 01 лютого 1997 року затверджені списки членів КСП, які поступили на роботу з 17 травня по 23 грудня 1996 року та одержали право на земельний пай, серед яких значиться ОСОБА_1 (а.с. 5, т.1);

-Згідно довідки Четвертинівської сільської ради від 18 червня 2018 року № 111, ОСОБА_1 державний акт на земельну частку (пай) не видавався (а.с. 6, т.1)

Між сторонами виник спір з приводу права позивача на земельну частку (пай).

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку ( пай ), виданий районною ( міською ) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку ( пай ) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом другим Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року ) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З наведеного змісту убачається, що особа набуває право на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві та була його членом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК) і збирання доказів у цивільних справах за загальним правилом не є обов`язком суду (ч. 2 ст. 12 ЦПК), суд наділений можливістю у виключних випадках збирати докази за власною ініціативою (ч. 7 ст. 81 ЦПК).

Разом з тим, саме на суд покладено обов`язок оцінки доказів. Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України ).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України ).

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, повинен був перевірити наступне: - чи був ОСОБА_1 членом КСП на момент розпаювання, дослідити статут КСП, у якому вказується порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї та з`ясувати, коли було видано державний акт на право колективної власності на землю, тобто з`ясувати чи мав ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) та встановити, чи був він помилково пропущений у списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (це відповідає роз`ясненням, які містить постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» та листу-роз`ясненню Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08).

Всіх цих обставин суд першої інстанції в повній мірі не з`ясував, що призвело до неправильного вирішення спору.

Так, в справі що розглядається, Державний акт на право колективної власності був виданий КСП ім. Богдана Хмельницького с. Четвертинівка 24 грудня 1996 року (а.с.54, т.1), а рішення про включення позивача до списків членів КСП, які поступили на роботу з 17 травня по 23 грудня 1996 року і які мають право на земельну частку (пай), було прийнято звітними зборами уповноважених членів колгоспників колгоспу ім. Б. Хмельницького 01 лютого 1997 року, тобто позивач був включений до таких списків ПІСЛЯ отримання Державного акту на право колективної власності КСП, тобто НЕ був включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Всупереч обов`язку доказування (стаття 81 ЦПК України), ОСОБА_1 не надав доказів про те, що він був членом КСП ім. Б. Хмельницького на час проведення розпаювання, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, на це увагу не звернув та поклав в основу рішення лише запис у трудовій книжці про наявність трудових відносин. При цьому не зважив на те, що трудова книжка не є свідченням членства в КСП, а підтверджує виключно наявність трудових відносин.

Відсутній в матеріалах справи і Статут КСП, що унеможливлює перевірити порядок набуття та припинення членства в ньому, права членів КСП.

Відтак у суду першої інстанції не було підстав за таких обставин визнавати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай).

Оскільки недоведеність позовних вимог є самостійною підставою для відмови у позові, апеляційний суд не розглядає клопотання щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності та не дає цьому оцінки.

За загальним правилом, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.(частини 1-3 статті 361 ЦПК України).

В справі що розглядається, подаючи апеляційну скаргу, прокурор надав доказ того, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання земельної частки (паю) на території Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області, де йому надана земельна ділянка площею 2,5097 га (а.с.104, т.1). Цей доказ не був поданий до суду першої інстанції. Апеляційний суд приходить до висновку, що такий доказ слід прийняти та надати йому оцінку, виходячи з наступного.

Всі громадяни рівні у своїх правах (стаття 21 Конституції України).

Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). При їх здійсненні особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (ч. 2). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах (ч. 3). При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч. 4). Не допускається використання цивільних прав для неправомірного обмеження конкуренції, зловживанням монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція (ч. 5). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені ч. ч. 2 - 5 ст. 13 ЦК, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч. ч. 2 - 5 ст. 13 ЦК.

Належність громадянину права на земельну частку (пай) є однією із підстав набуття права власності на земельну ділянку (стаття 81 ЗК України).

Громадяни України, набуваючи право на земельні ділянки, мають рівні права та обов`язки.

Відповідно до норм частини четвертої статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, здійснюється один разпо кожному виду використання.

Прокурору Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 лютого 2022 року було поновлено строк на апеляційне оскарження, він учасником справи у суді першої інстанції не був, а тому об`єктивно не міг надати цей доказ раніше.

Відтак, довідка про отримання ОСОБА_1 земельної частки (паю) має суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. Зазначена довідка була надана прокурором до апеляційної скарги, яку ОСОБА_1 отримав, проте впродовж всього розгляду справи в суді апеляційної інстанції не надав ні пояснень, ні доказів на спростування викладеної у ній інформації.

Наявність відомостей про те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на отримання земельної частки (паю) також, окрім вищевикладених мотивів, слугує для висновку про відсутність підстав для задоволення поданого ним позову.

Таким чином, задовольняючи позов про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) розміром 2,61 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на території Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, зокрема, не визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, що їх регулюють, не дав належної оцінки доказам, які були в матеріалах справи, невірно застосував норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини.

За таких обставин подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню (як таке, що ухвалене без повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права), з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України здійснює розподіл судових витрат: так як апеляційну скаргу задоволено, з ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 114 грн 40 к.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року скасувати та постановити нове:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Четвертинівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, правонаступником якої є Тростянецька об`єднана територіальна громада, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Тростянецька районна державна адміністрація, правонаступником якої є Гайсинська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання права власності на земельну частку (пай).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь прокуратури Вінницької області 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн 40 к. понесених нею судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України, житель АДРЕСА_1 .

Відповідач - Тростянецька об`єднана територіальна громада, , вул. Соборна, 77, смт Тростянець, Гайсинський район Вінницька область, п.і. 24300.

Третя особа Гайсинська районна державна адміністрація, , вулиця 1-го Травня, 40, м. Гайсин, Вінницька область, п.і. 23700.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, , місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 63.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - прокуратура Вінницької області, , вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, п.і. 21050.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. В. Ковальчук

М. М. Якименко

Повне судове рішення складено 26 квітня 2022 року.