Справа № 632/1201/22
провадження № 2-н/632/342/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

17 листопада 2022 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2022 року стягувач в особі свого представника за довіреністю Оксани Ляшко звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.03.2020 року до 31.01.2022 року у розмірі 597,39 грн. з ОСОБА_1 , вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

03.11.2022 року у порядку частини п`ятої статті 165 ЦПК України суддею був направлений запит щодо підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем у своїй заяві.

14.11.2022 року до суду надійшла відповідь від виконавчого комітету Первомайської міської ради Лозівського району Харківської області від 11.11.2022 року за вих. №378/20-27 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою, вказаною стягувачем у своїй заяві.

В той же час видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства.

Так, з доданої до заяви про видачу судового наказу довідки розрахунку заборгованості за послуги з газопостачання перед стягувачем вбачається, що споживач ОСОБА_1 за зазначеною адресою має особовий рахунок НОМЕР_1 .

Стягувач при наведенні розрахунку допустив немотивовані нарахування, які не випливають ані з його заяви, ані з довідки заборгованості, зокрема наступні: у березні 2020 року в об`ємі 101,22 куб.м, в квітні 2020 року в об`ємі 3,38 куб.м, у жовтні 2020 року в об`ємі 12,81 куб.м, в листопаді 2020 року в об`ємі 28,47 куб.м, в грудні 2020 року в об`ємі 99,72 куб.м. При цьому у всіх зазначених місяцях покази лічильника газу становили 2045 куб.м, тобто споживання не відбувалося, а нарахування стягувач робив. Також безпідставно стягувач нарахував об`єм споживання у серпні 2021 року в об`ємі 167,99 куб.м при показах лічильника у період з 01.06.2021 року до 30.09.2021 року 0,00 куб.м.

Яким чином були проведені вказані нарахування стягувач не пояснив, зокрема, щодо того, на підставі яких нормативних актів таке нарахування при відсутності споживання взагалі відбувалося. Жодних пояснень з цього приводу ані в заяві, ані в довідці розрахунку заборгованості надано не було. При цьому після 30.09.2021 року дані по споживачу взагалі відсутні, що не дозволяє зробити будь-яку прив`язку споживання до розрахунку стягувача.

Викладене дозволяє встановити той факт, що нарахування з боку стягувача, по-перше, не є безспірними, а, по-друге, не відповідає, вимогам законодавства, тобто проводилися без фактичного споживання в окремі періоду.

Таким чином, оскільки стягувач чітко зазначив, що розрахунок проводиться відповідно до поданої ним довідки розрахунку заборгованості за увесь час, а сам вказаний розрахунок не відповідає вимогам діючого законодавства, підстав для окремого розгляду вимог, які відповідають діючому законодавству та є безспірними з боку судді немає.

З`ясування обставин поданого розрахунку стягувача виходить за межі наказного провадження, де суддя виключно перевіряє достовірність та точність заборгованості, яку подає стягувач, а тому вирішення вказаного питання можливе виключно у порядку позовного провадження.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно - відсутність доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги, що передбачено п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення і радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обгрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.13, п.4 ч.3 ст.163, ч.2 ст.164, п.1.ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення заборгованості з розподілу природного газу з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з прийняттям головою Верховного Суду на підставі частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розпорядження «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду» від 25.07.2022 року №42 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду (адреса: 63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 4, в приміщенні Валківського районного суду Харківської області) безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя О. В. Кочнєв