Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1316/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 грудня 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без проведення повної технічної фіксації судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

20 грудня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на житлову квартиру, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з : «А-1» - квартири (загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.); «Б» - сараю 1/2 ч.; «В» - сараю; «б» - прибудови до сараю; №1 огорожі; №2 водогону; №3 зливної ями; №4 водогону.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, відповідно до довідки виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області від 20.07.2021 року квартира АДРЕСА_2 належала її батьку ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1992 року, посвідченого Березівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області.

Зазначає, що у вказаному будинку з часу його придбання проживав її батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_2 та вона. 08.08.1995 року шлюб між батьками позивача було розірвано. Після цього батько ОСОБА_5 покинув сім`ю та виїхав до іншого місця проживання, але куди, їй не відомо і з того часу зв`язок з батьком було втрачено.

Вказує, що нещодавно стало відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вечірки Пирятинського району Полтавської області її батько ОСОБА_5 помер. З інформації отриманої в Гребінківський ДНК позивачу стало відомо, що спадкова справа після смерті батька не заводилася.

З часу придбання вказаної квартири 1992 рік, позивач проживає в ній, добросовісно, безперервно та відкрито володіє, користується для власних потреб. З моменту досягнення повноліття та працевлаштування несе всі витрати по її утриманню та ремонту.

Внаслідок обставин, що склалися з метою захисту своїх майнових прав та інтересів, враховуючи добросовісне, безперервне та відкрите володіння чужим майном понад 10 років, вона вимушена звернутися із позовною заявою до суду визнання права власності на житлову квартиру, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Ухвалою судді від 24 грудня 2021 року у цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 року о 09 год. 00 хв. Витребувано у Гребінківській державній нотаріальній конторі інформацію чи відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ). (а.с.23-25).

25.05.2022 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Чумарного А.І., яким він просить зупинити розгляд вказаної справи, до розгляду по суті Пирятинським районним судом Полтавської області цивільної справи №544/451/22 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що розглядається Пирятинським районним судом Полтавської області та її можливий результат вплине на подальший розгляд даної справи. (а.с.67).

Ухвалою суду від 25.05.2022 року клопотання представника позивач задоволено, провадежння по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 544/451/22 за позовом ОСОБА_1 до про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що розглядається Пирятинським районним судом Полтавської області. (а.с.76-78).

Ухвалою суду від 29.07.2022 року провадження у справі поновлено. Призначено підготовче засідання на 13-00 год. 29 серпня 2022 року (а.с.81,85,86).

Ухвалою суду від 29.08.2022 року залучено до участі в якості третіх осіб, на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживає: АДРЕСА_4 ). Підготовче засідання відкладено на 15 вересня 2022 року о 13-00 год. (а.с.92-94).

Ухвалою суду від 26.10.2022 року підготовче провадження у даній у цивільній справі, закрито. Призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 17 листопада 2022 року на 09 год. 00 хв. (а.с.117-119).

02.12.2022 року у судове засідання позивач та її представник адвокат Чумарний А.І. не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити у повному обсязі (а.с.114).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, натомість через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи без участі сторони. При вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду (а.с.125).

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, вони належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, натомість надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просять позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с. 106,107,115).

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане Березівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області від 05.12.1985 року актовий запис № 13 (а.с.9).

08.08.1995 року шлюб між батьками позивача було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Гребінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с.11).

Із матеріалів справи вбачається, що мати позивача 07.02.1997 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 видане Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану від 07.02.1997 року, актовий запис №16, прізвище після одруження « ОСОБА_8 ». (а.с.11 зворот).

10.09.2018 року позивач розірвала шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить рішення Гребінківського районного суду Полтавської області. (а.с.10, 10 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вечірки Пирятинського району Полтавської області помер батько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , місце державної реєстрації: Пирятинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №188 від 25.06.2019 р. (а.с.12).

Відповідно до Довідки від 20.07.2021 року № 03.1-15/141/3, виданою виконавчим комітетом Гребінківської міської ради Полтавської області, підтверджено, те що 1/2 частина будинку належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1992 року, посвідченого Березівською сільською радою, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.20).

Згідно виписки з погосподарських книг по Березівському старостинському округу за період з 2006 року по 2023 рік, вбачається, що згідно з погосподарською книгою №4 за 2006-2010р.р. особовий рахунок № НОМЕР_5 ОСОБА_5 є головою домогосподарства та прописаний в с. Березівка. В погосподарській книзі №4 за 2011-2015 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_6 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ., не значиться та не є головою домогосподарства. В погосподарській книзі №4 за 2016-2023 р.р. особовий рахунок № НОМЕР_7 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ., не значиться та не є головою домогосподарства, але є співвласником домогосподарства (а.с.18).

Згідно виписки з погосподарських книг по Березівському старостинському округу за період з 2016 року по 2023 рік, вбачається, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_7 , погосподарська книга №4 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.19).

Відповідно до інформації, яка надана Гребінківською державною нотаріальною конторою від 05.01.2022 року вих. №2/01-16, згідно алфавітної книги Гребінківської ДНК спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 в Гребінківській ДНК не відкривалася, заяви про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не подавалися (а.с.33).

Станом на 17 серпня 2021 року ТОВ ФОП ОСОБА_10 , виготовлено технічний паспорт на квартири (кімнати, жилого блоку, секції) у будинку квартирного типу (гуртожитку), адреса обєкту: АДРЕСА_1 . (а.с. 13,14).

Згідно даних звіту незалежної оцінки станом на 13.11.2021 року на об`єкт нерухомого майна «квартира з господарськими будівлями та спорудами», що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкту оцінки становить 37 590 грн. (а.с. 16, 16 зворот,17).

Згідно Інформаційної довідки, виданої ФОП ОСОБА_10 від 16.08.2021 року №2368, житлова квартира, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , в цілому складається з : «А-1» - квартири (загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.); «Б» - сараю 1/2 ч.; «В» - сараю; «б» - прибудови до сараю; №1 огорожі; №2 водогону; №3 зливної ями; №4 водогону. Всі будівлі та споруди побудовані до 05.08.1991 року (а.с.15)

Згідно довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2021 №1769, станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_2 , в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстроване (а.с.15 зворот).

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 08.06.2022 року (справа №544/451/22) в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відмовлено (а.с.82-84).

Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю (частина 1).

Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В ході судового розгляду встановлено, що житлова квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала батьку позивача ОСОБА_5 і на яку позивач мала право в порядку спадкування за законом, залишилася не успадкованою, тому що позивач пропустила строк для прийняття спадщини.

Також, у ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що позивач проживає у вказаній квартирі з моменту її придбання (1992 рік) добросовісно, безперервно та відкрито володіє, користується для власних потреб. З моменту досягнення повноліття несе всі витрати по її утриманню та ремонту.

Зокрема, добросовісне, відкрите, безперервне володіння позивачем зазначеною квартирою підтверджується належними та допустимими доказами, які додані до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Стаття 344 ЦК України встановлює правові підстави набуття права власності за набувальною давністю. Згідно з цією статтею особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває право власності на дане майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння, характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне), обставини, за яких виникло володіння спірним майном, та чи відповідає це володіння ознакам безтитульного володіння, а також юридичний статус спірного майна.

Інститут набувальної давності визначає такий спосіб набуття права власності на майно, відповідно до якого це право виникає вперше і незалежно від права попереднього власника, тобто ґрунтується не на попередній власності чи відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме у разі тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

З Позиції Верховного Суду України викладеній у Постанові від 09 липня 2019 року (справа N 920/999/16), вбачається, що .. -

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачем обрано такий спосіб судового захисту як визнання права власності за набувальною давністю.

Частиною 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Відтак йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вищевказаних умов у сукупності.

За змістом частини 1 статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі N 910/17274/17).»

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

З огляду на вище викладені обставини, приймаючи до уваги, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти відкритого, добросовісного, безперервного, протягом більше ніж 10 років володіння позивачем житловою квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на зазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради Полтавської області треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житлову квартиру за набувальною давністю задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на житлову квартиру, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1 , та в цілому складається з : «А-1» - квартири (загальною площею 75,5 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.); «Б» - сараю 1/2 ч.; «В» - сараю; «б» - прибудови до сараю; №1 огорожі; №2 водогону; №3 зливної ями; №4 водогону.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 (місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Гребінківської міської рада Полтавської області, , (адреса: 37400, м. Гребінка, Лубенський район, Полтавська область вул. Ярослава Мудрого, 35).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ).

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_7 ).

Повний текст рішення складено 05.12.2022 року.

Суддя М. О. Вітківський