Справа № 456/1509/22
Провадження № 2/456/791/2022
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Балабанській О.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): позивач, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» майнову шкоду в сумі 24898,28 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 24 квітня 2021 року на вул. Вокзальна у м. Моршин Львівської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «ГАЗ-2410», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , скоїв наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , який під час даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження. У зв`язку з лікуванням сина ОСОБА_2 , він поніс значні витрати. Також під час даної дорожньо-транспортної пригоди було знищено телефон його сина ОСОБА_2 . За фактом даної дорожньо-транспортної події слідчими СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.30 листопада 2021 року постановою слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, через відсутність в діях водія автомобіля «ГАЗ-2410», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.Цивільно-правова відповідальність перед третіми особами водія автомобіля «ГАЗ-2410», р.н. НОМЕР_1 , застрахована у ТДВ «СК «Гардіан», згідно полісу № АР4544219 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 12 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з письмовим повідомленням про дану дорожньо-транспортну пригоду до представника ТДВ «СК «Гардіан» у м. Стрий Львівської області.Того ж дня ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою про виплату йому страхового відшкодування до того ж представника ТДВ «СК «Гардіан» у м. Стрий Львівської області. Номер справи за його зверненням G-10851.Не дивлячись, що з часу звернення пройшло більший ніж 90 днів, до цього часу страхове відшкодування позивачу не виплачено, відповіді на заяву про виплату страхового відшкодування не отримано.

Уточнивши позовні вимоги 25.07.2022, позивач просить суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на його користь в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 17369 /сімнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять/ грн. 28 коп.

Щодо повних вимог про стягнення шкоди через знищення мобільного телефону «Самсунг», захисного скла та чохла до телефону на суму 7529,00 грн., відмовляється від даної позовної вимоги, через відсутність достатніх доказів заподіяння такої шкоди.

Позиція відповідача: 20.07.2022 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_4 , в якому зазначено, що 12.05.2021 позивач звернувся до ТДВ «СК «Гардіан»з повідомленням про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до зазначених документів, 24.04.2021 близько 14 год. 30 хв. на вул. Вокзальна, неподалік буд. 1, м. Моршин Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок вищезазначеної ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. В свою чергу, на момент ДТП, 24.04.2021 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ТДВ «СК «Гардіан»за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/4544219. Страхова сума за полісом АО/4544219 за шкоду, завдану майну, становить 130 000 грн., за шкоду заподіяну життю та здоров`ю - 260 000,00 грн. Правовідносини, що випливають із зазначеного договору, врегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до приписів ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням в такій справі законної сили.Враховуючи, що ДТП від 24.04.2021 розглядалось у кримінальному провадженні, перебіг строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача було призупинено. Лише після отримання копії позовної заяви з додатками, відповідачеві стало відомо, що кримінальне провадження стосовно водія транспортного засобу «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, через відсутність в його діях складу кримінального правопорушення.З огляду на обставини справи та докази, долучені до позовної заяви, відповідач не може погодитись із заявленими позовними вимогами.Окрім вимоги з відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням, позивач просить суд стягнути з відповідача 7529 грн. через знищення мобільного телефону «Самсунг А5», захисного скла та чохла. У підтвердження вартості знищеного майна до позовної заяви долучено лише товарний чек на суму 7529 грн. від 20.10.2020 за підписом невідомої особи. У постанові про закриття кримінального провадження від 30.11.2021 зазначено, що внаслідок ДТП від 24.04.2021 ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а саме закритий перелом обох кісток правої гомілки. Поряд з тим, у зазначеному документі відсутня будь-яка інформація щодо знищення в результаті ДТП телефону «Самсунг А5», захисного скла та чохла. За наведених обставин, причинний зв`язок між ДТП та шкодою, завданою майну позивача, відсутній.Крім того, розмір заявлених вимог за пошкоджене майно - 7 529 грн. є недоведеним за допомогою належних та допустимих засобів доказування. Відтак, у позовній заяві зазначено що телефон «Самсунг А5», захисне скло та чохол є знищеними, однак жодного доказу цієї обставини позивачем не долучено. Поряд з тим, твердження позивача, відповідно до якого, зазначене майно є саме знищеним, а не просто пошкодженим, також не доведено жодними засобами доказування, а отже є лише припущенням.Зауважив, що у повідомленні про ДТП та у заяві про виплату страхового відшкодування позивачем заявлено лише витрати, пов`язані зі шкодою, завданою здоров`ю, та не зазначено про пошкодження майна внаслідок ДТП 24.04.2021. Поряд з тим, у заяві про виплату страхового відшкодування у графі пошкоджене майно позивачем поставлено прочерк. З огляду на зазначене, відповідач не здійснював оцінку вартості відновлювального ремонту телефону «Самсунг А5», захисного скла та чохла. В свою чергу, позивачем такої оцінки не надано. Отже, заявлений позивачем розмір відшкодування за пошкоджене майно ґрунтується виключно на припущеннях, що також слугує підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Позиція позивача щодо відзиву на позовну заяву. У відповіді на відзив, яку подано на адресу суду 25.07.2022, позивач зазначає, що в своєму відзиві відповідач ТДВ «СК «ГАРДІАН» посилається на ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у якій зазначено, «якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили». І зазначає, що оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядалась в кримінальному провадженні, то перебіг строку на прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь позивача було призупинено. Такі доводи відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства так як іншої справи, що розглядалась в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, з цих самих підстав з моменту написання заяви про виплату страхового відшкодування до цього часу не було і на даний час не має. А досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255, не є формою конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Відповідач не довів жодним доказом, що в будь-якому суді розглядалась чи розглядається будь-яка справа за фактом даної ДТП в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Відповідач заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так як на думку відповідача матеріали справи не містять належних доказів вини, протиправної поведінки та причинного зв`язку між протиправною поведінкою водія автомобіля «ГАЗ-2410» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 і шкодою, то в даному випадку цивільно-правова відповідальність не настає, а тому відсутні і правові підстави для виплати страхового відшкодування. Однак це не відповідає вимогам чинного законодавства, а навпаки чинне законодавство стверджує протилежне, так як в даному випадку розглядаються правовідносини, що виникли внаслідок завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем «ГАЗ-2410» р.н. НОМЕР_1 . Так згідно з ч.5. ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Тобто доведення умислу потерпілого або завдання шкоди внаслідок непереборної сили покладається на відповідача. Доказів непереборної сили чи умислу потерпілого відповідачем не надано, так як ні непереборної сили, ні умислу потерпілого не було. Згідно з ч. 3 ст. 1193 ЦК України вина потерпілого не враховується «у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу.» У ч. 1 ст. 1195 ЦК України зазначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У п.4.1. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», від правової позиції якої Верховний суд у своїх висновках щодо застосування норм права не відійшов, зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що ... обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача ... коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини». Щодо заперечення відповідачем шкоди, завданої позивачу на суму 7 529 гривень через знищення мобільного телефону «Самсунг А51», захисного скла та чохла до телефону його неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , то така шкода йому була дійсно завдана. Однак після скоєння ДТП у нього головним завданням було врятувати здоров`я свого неповнолітнього сина, тому позивач з тим, що він не назбирав достатніх доказів заподіяної позивачу шкоди через знищення мобільного телефону «Самсунг А51», захисного скла та чохла до телефону, а тому на цю суму 7 529 гривень він зменшуює свої позовні вимоги та долучає заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути на його користь в інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_2 з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» шкоду понесену стороною позивача, у зв`язку з діагностикою, лікуванням, реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я та придбанням лікарських засобів в сумі 17 369 грн. 28 коп. та стягнути з відповідача понесені судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Позиція сторін під час судового розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Доарме В.С. в судове засідання не з`явилися, позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності представника, позовні вимоги підтримує згідно уточнених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника ТДВ «СК «Гардіан».

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Лисовицькою сільською радою Стрийського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_5 /а.с.12/.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000255 від 24.04.2021, вбачається, що 24.04.2021 близько 14 год. 30 хв. на вул. Вокзальна, неподалік буд. 1, м. Моршин Львівської області автомобіль марки «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прож. с. Б. Лисовицька Стрийського району Львівської області, внаслідок ДТП останнього було доставлено в КНП «Стрийська ЦРЛ» з діагнозом: закритий перелом обох кісток правої гомілки /а.с.13/.

З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» та повідомив про ДТП, яка сталася 24.04.2021 по вул. Вокзальна в м. Моршин /а.с.14/.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній 12.05.2021 звернувся до генерального директора ТДВ «СК «Гардіан» Берліна В.М. із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що в ДТП, яка сталася 24.04.2021 відповідальним за заподіяння шкоди визнано ОСОБА_3 , цивільно-правову відповідальність якого застраховано за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР4544219 від 16.06.2020 та просить відшкодувати шкоду, нанесену життю та здоров`ю ОСОБА_2 /а.с.15/.

Як вбачається з копії товарного чеку від 20.10.2020 ФОП ОСОБА_6 , вартість мобільного телефона «Самсунг А-51» - 7200,00 грн., захисного скла 149,00 грн., чохла 180,00 грн. /а.с. 16 /.

З висновку експерта №106 Стрийського районного відділення КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», проведеного на підставі постанови ст. слідчого СВ Стриийського РУП ГУНП у Львівській області Дмитріва О.Р. від 16.06.2021 вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_2 , а саме, при огляді було виявлено рубці на передній поверхні верхньої третини гомілки з внутрішньої та зовнішньої сторони та на зовнішніх та внутрішніх поверхнях правого гомілкового-ступневого суглоба, які дійсно можуть являтися слідами загоєних післяопераційних ран. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок ударних взаємодій з тупими твердими предметами, цілком можливо, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно фабули постанови слідчого мала місце 24.04.2021, за ступенем тяжкості відносяться: закритий перелом обох кісток правої гомілки у верхній третині до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку до легкого тілесного ушкодження з коротким розладом здоров`я, забій осаднення м`яких тканин голови, обличчя, забій грудної клітки до легкого тілесного ушкодження /а.с.19-21/.

З копії постанови ст. слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області Дмитріва О.Р. від 30.11.2021, вбачається, що кримінальне провадження №0000255 від 24.04.2021 за ч.1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення /а.с. 22-23/.

З копій фіскальних чеків про придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення, вбачаються витрати на суму 17 369,28 грн /а.с. 24-33/.

З відповіді КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 08.02.2022 №96, наданої адвокату В. Доарме, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії і травматологічному відділенні з 24.04.2021 по 26.04.2021, діагноз: поєднана травма, ЗЧМТ, Струс головного мозку, закритий перелом в/з обох кісток правої гомілки, забій, осаднення м`яких тканин голови, забій грудної клітки /а.с.37/.

З копії епікризу КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» вбачається, що ОСОБА_2 , 2007 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені з 25.01.2022 по 27.01.2022 з діагнозом консолідований перелом кісток правої гомілки, міграція МК /а.с.38/.

З копії заяви ОСОБА_1 від 03.02.2022, вбачається, що останній звертався до ТДВ «СК Гардіан» та просив повідомити причини невиплати йому страхового відшкодування з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2021 по вул. Вокзальній у м. Моршин Львівської області, під час якої автомобіль марки «ГАЗ 2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , який отримав тілесні ушкодження /а.с.39/.

Вирішуючи позовні вимоги, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, та регулюються Законом України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування», та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає в її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки; суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 05.12.2018 (справа 757/59802/16-ц), де вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Разом із тим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається; до них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно вимог п.п. 24.1, 24.2, 24.3 ст. 24 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2021 на вул. Вокзальна у м. Моршин відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій транспортного засобу «ГАЗ-2410», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований в Стрийську ЦРЛ.

За фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди були внесені відомості до ЄРДР за № 0000255 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2021 кримінальне провадження №0000255 від 24.04.2021 за ч.1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні також встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ-2410», д.н.з. НОМЕР_1 , було застраховано в ТДВ «СК «Гардіан», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР4544219.

Так як цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ-2410», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована, то в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди позивачу.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_1 , у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ТДВ «СК «Гардіан» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у Постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі

№ 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого ОСОБА_2 або непереборної сили, а тому відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за встановлених судами обставин не виключається.

Також відповідачем не надано доказів існування визначених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обставин для відмови у виплаті страхового відшкодування. Тому твердження відповідача у відзиві на позов про безпідставність заявленого позову за відсутності доказів вини, протиправної поведінки та причинного зв`язку між протиправною поведінкою водія автомобіля «ГАЗ-2410», д.н.з. НОМЕР_1 і шкодою, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

З відповіді КНП Стрийської міської ради «Стрийська центральна районна лікарня» від 08.02.2022 №96, наданої адвокату В. Доарме, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на стаціонарному лікуванні в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії і травматологічному відділенні з 24.04.2021 по 26.04.2021, діагноз: поєднана травма, ЗЧМТ, струс головного мозку, закритий перелом в/з обох кісток правої гомілки, забій, осаднення м`яких тканин голови, забій грудної клітки та на підтвердження витрат на придбання ліків та проходження медичного обстеження суду надані епікриз КНП «Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова» з якого вбачається, що ОСОБА_2 , 2007 р.н., знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені з 25.01.2022 по 27.01.2022 з діагнозом консолідований перелом кісток правої гомілки, міграція МК та копії фіскальних чеків.

Загальна сума витрат на лікування, що складається з витрат на придбання ліків та імплантантів, згідно пред`явлених чеків становить 17 369,28 грн.

Враховуючи викладене, та те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення шкоди, пов`язаної з лікуванням неповнолітнього ОСОБА_2 в розмірі 17 369,28 грн.

Судовий збір та витрати на правову допомогу.

З відповідача підлягають стягненню на користь держави 992,40 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати такого.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд прийшов висновку, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Положеннями ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Згідно вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно зз ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи було долучено договір №63-21 про надання правової допомоги від 30 грудня 2021 року, копію ордера адвоката Доарме В.С. на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 , копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність №640 адвоката Доарме В.С., попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс та планує понести позивач у зв`язку з розглядом даної справи та квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 30.12.2021 на суму 5000,00 грн.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Враховуючи, що позивачем не надано суду детального опису виконаних робіт, як і не надано акту прийому-передачі виконаних робіт, а також належних доказів на підтвердження їх оплати, а тому суд вважає що слід відмовити у задоволенні вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задоволити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» /, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96/ на користь ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 17369 /сімнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять/ грн. 28 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» /, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96/ на користь держави судовий збір в розмірі 992 /дев`ятсот дев`яносто дві/ грн. 40 коп.

В задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 /п`ять тисяч/ грн. 00 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач:ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: адвокат Доарме Валерій Семенович, місцезнаходження: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул. С. Стрільців, 8/52;

Відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», , місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96;

Головуючий суддя В.Л.Бучківська