Провадження №2/752/7131/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Венгерчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання строку для примирення, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мельник Олександр Сергійович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила надати їй строк для примирення з позивачем тривалістю шість місяців, у зв`язку з цим зупинити провадження та відкласти розгляд справи на іншу дату після грудня 2022 року. Надання строку для примирення обґрунтувала тим, що заради спільного сина ОСОБА_3 потрібно зберегти сім`ю.

Представник позивача адвокат Жигальцев Т.І. надав заперечення на клопотання про надання строку для примирення, які обґрунтовані тим, що позивач категорично заперечує проти надання строку для примирення, оскільки вважає, що у такий спосіб відповідач намагається затягувати розгляд справи з корисливих мотивів. Позивач у позові зазначив, що не проживає разом з відповідачкою, сімейне життя вони не ведуть, взагалі не підтримують шлюбних стосунків, відсутні почуття любові та взаємоповаги.

Відповідачка не проявила будь-якої зацікавленості до розгляду справи. Не подала відзив, що свідчить про те, що у неї немає доводів щодо необхідності збереження шлюбу.

Фактично вже 8 місяців відсутній шлюб та сімейне життя, тому відповідач маніпулює дитиною для досягнення інших цілей, ніж збереження сім`ї.

Позивач бере активну участь у вихованні сина, постійно спілкується з ним, приділяє увагу його фізичному, психічному та духовному розвитку, а розірвання шлюбу з відповідачем жодним чином не вплине на його відношення до дитини.

Ніхто не може бути примушений до шлюбу.

Просив відмовити в задоволенні клопотання відповідача про надання строку для примирення та провести судове засідання без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 29 Конституції України кожен має право на свободу. Свобода людини у сфері сімейних відносин це право діяти (або не діяти) в межах, визначених законом, людина вільна у вирішенні питання шлюбу.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство і батьківство охороняються державою.

Сім`я є первинним та основним осередком суспільства (ч. 1 ст. 3 СК України).

Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин (ч. 2 ст. 56 СК України).

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Аналізуючи доводи, якими відповідач обґрунтувала необхідність надання строку для примирення з позивачем, що заради спільного сина ОСОБА_3 потрібно зберегти сім`ю, та доводи, якими представник відповідача обґрунтував заперечення проти надання такого строку, суд відзначає наступне.

Суд приймає до уваги категоричну позицію сторони позивача, який просить не надавати відповідачу строк для примирення з ним.

Суд вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу доводи представника позивача щодо того, що фактично сторони вже тривалий час не проживають разом і за цей час з боку відповідача не вживалось жодних спроб примиритись з чоловіком, який бере активну участь у вихованні сина, постійно спілкується з ним, приділяє увагу його фізичному, психічному та духовному розвитку.

Суд вважає, що надання строку для примирення надається подружжю тільки з метою збереження шлюбних відносин між ними, а не заради досягнення інших цілей.

Враховуючи наведене та те, що надання строку для примирення є правом суду, а зазначені відповідачем обставини не дають підстави для застосування ч. 7 ст. 240 ЦПК України, суд не вважає за необхідне призначати подружжю строк для примирення, що має наслідком відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 240, 251, 258, 260, 261, 352, 353-355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про надання подружжю строку для примирення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та окремо оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ж. І. Кордюкова