Справа № 395/666/22 Провадження № 2/395/236/2022

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом.

Позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі та представник позивача оповіщені в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та просила задовольнити позов.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, 16.11.2022 року направила до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач, ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, 16.11.2022 року направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Новомиргородської міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час місце та дату слухання повідомлений належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У силу ст.1223 ЦК України позивач має право на спадкування як особа, визначена у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

На законодавчому рівні 5 серпня 1992 року вперше було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»).

У судовому засіданні безспірно з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (батько позивача), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №14 від 05.09.2019 року.(а.с. 10)

Згідно копії заповіту, посвідченого Туріянською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області 25.03.2013 року за реєстровим № 38, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с. 7)

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кізіль Ольги Олександрівни за оформленням спадщини.

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 70/02-31 від 18 серпня 2022 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (до децентралізації Новомиргородського району) Кіровоградської області через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену нерухомість, тим самим відсутній доказ, що підтверджує право власності на нерухоме майно на ім`я спадкодавця, необхідний для вчинення нотаріальної дії.(а.с. 11)

Так, згідно архівної довідки від 15.06.2021 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 01.01.2013 року не зареєстровано.(а.с.12)

Згідно копії довідки № 303 від 19.08.2022 року Новомиргородської міської ради за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно рахувався житловий будинок по господарська книга 3/1 особовий рахунок АДРЕСА_2 .(а.с.19)

Згідно даних технічного паспорта від 15.06.2021 року рік побудови вказаного домоволодіння 1972. (а.с. 13-18)

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи, що відповідачі не заперечують проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначив посмертну юридичну долю належного йому майна шляхом складання заповідального розпорядження, зваживши у сукупності наведені вище обставини, у тому числі визнання позову іншими спадкоємцями щодо майна ОСОБА_4 , суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 17 листопада 2022 року.