Ухвала

10 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 125/191/19

провадження № 61-10940ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2022 рокута додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішенння органу місцевого самоврядування,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Барської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3 , у якому просила визнати незаконним рішення сесії Барської міської ради від 07 червня 2017 року про надання дозволу облаштування під`їзду загального користування із відведенням зливних вод на зелену зону, посилаючись на те, що сторони є співвласниками квартир будинку АДРЕСА_1 і земельна ділянка перебуває у спільному користуванні власників цих квартир та є прибудинковою територією.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Барського районного суду Вінницької області від 15 липня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишено без задоволення, рішення Барського районного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року - без змін.

Додатковою постановою Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

03 листопада 2022 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову, скасувати додаткову постанову апеляційного суду - вирішити питання про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу облаштування під`їзду загального користування із відведенням зливних вод на зелену зону.

Зазначена справа є справою незначної складності, не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справою, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 23 травня 2022 року, постанову Вінницького апеляційного суду від 29 вересня 2022 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Вінницької області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконними та скасування рішень сесій Барської міської ради.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар