№ 336/9188/21
провадження № 2/336/1449/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Павловцева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 10.11.2021 р. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 12.10.2021 р. вона придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 .

Фактично між нею та продавцем виконані всі умови договору купівлі-продажу, за виключенням п.4.1.1 вказаного договору про зняття з реєстрації осіб, що зареєстровані за вищевказаною адресою.

До теперішнього часу в належній їй квартирі зареєстрований син колишньої власниці житла - ОСОБА_2 , який в квартирі не проживає, належних йому речей в квартирі не має, місце проживання відповідача позивачу не відоме.

За позовом позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням.

Ухвалою від 17.11.2021 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 24.01.2022 р.

24.01.2022 р. засідання відкладено на 21.04.2022 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України.

Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив рішення за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З письмових документів встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.10.2021 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за № 4810, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Право власності позивача на згадану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач, який не є членом сім`ї позивача (а.с.16).

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в квартирі за згодою попереднього власника.

На підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2021 р., квартира перейшла у власність ОСОБА_1 .

Відповідач не є членом сім`ї нового власника та має реєстрацію поза її волею.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Фактично попереднім власником було встановлено сервітут щодо права проживання відповідачів в частці належному йому на той час будинку.

Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

В даному випадку змінився власник квартири, у попереднього власника припинилося право власності на спірний будинок, а відповідно припинилося і право користування цим будинком як колишнього власника, так і у осіб, яким попереднім власником надавалося право користування нерухомістю. Тобто припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту.

За викладених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування нерухомістю, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки його право було похідним від права власності попереднього власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк