Справа № 468/1746/22-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В. за участю секретаря судового засідання Хижняк К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису щодо кривдника,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника, заінтересована особа: ОСОБА_2 .

У заяві вказувала, що вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що ОСОБА_2 за місцем постійного проживання заявника систематично вчиняє насильство, здійснює психологічний тиск. Заінтересована особа часто приходить дому в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє скандали, виражається нецензурною лайкою, ображає та принижує, погрожує фізичною розправою, незважаючи на те що Заявник є його матір`ю. Вищевказані дії супроводжуються знищенням чи пошкодженням домашнього майна, кривдник не може контролювати свої дії, вчинки. Внаслідок вищезазначених дій заявник весь постійно перебуває у стані страху, відчуває неспокій.

До заяви заявник додає копії протоколів про адміністравне правопорушення від 21.10.2022 Серія ВАВ №354426 (за ст.173-2 КУпАП), від 20.11.2022 Серія ВАВ №354437(за ст.173-2 КУпАП), від 20.11.2022 Серія ВАВ №354436 (за ст.. 173 КУпАП), де потерпілою виступає ОСОБА_1 .

Крім того, 20.11.2022 р. Баштанським РВП було видано терміновий заборонний припис стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він за місцем проживання ( АДРЕСА_1 .) вчинив домашнє насильство (психологічне та фізичне).

Виходячи з викладеного заявник просила видати обмежувальний припис щодо заборони кривднику - ОСОБА_2 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

- заборонити перебувати у місці спільного проживання (перебування) з заявником ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися до заявника на відстань ближче ніж 200 метрів, до місця проживання (перебування), роботи , інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява надійшла до суду 22.11.2022 року та ухвалою від 22.11.2022р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.11.2022 р.

24.11.2022 року в зв`язку із відсутністю світла на всій території Миколаївської області, ОСОБА_1 , надала до суду заяву в якій просила перенести розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в заяві. З приводу видачі обмежувального припису від 20.11.2022 року, зазначила, що вказані в ньому події мали місце за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання заявника.

Зазначила, що обмежувальний припис слід видати на максимальний строк, оскільки саме такий строк, на думку заявника - буде достатнім.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , до суду з`явився та в судовому засіданні пояснив, що він підтримує повністю все викладене в заяві заявника. Дійсно регулярно вчиняє насильство, так як перебуває постійно в стані алкогольного сп`яніння. Підтверджує факт пошкодження майна в квартирі та гупання в двері після вживання алкоголю. Зупинитися та перестати вживати спирті напої добровільно не має змоги та бажання.

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно копії Будинкової книги та копії паспорту заінтересованої особи, ОСОБА_2 зареєстроний за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 є сином заявника , а отже, зазначене у своїй сукупності означає, що за змістом ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник та заінтересована особа являються особами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

21.10.2022 та 20.11. 2022 року відносно заінтересованої особи було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП, 20.11.2022 року протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, де потерпілою виступає ОСОБА_1 . Вищевказані протоколи складено за адресою спільного проживання заявника та заінтересованої особи.

20.11.2022 р. Баштанським РВП було винесено терміновий заборонний припис стосовно заінтересованої особи ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що він за місцем проживання ( АДРЕСА_1 .) вчинив домашнє насильство(психологічне та фізичне), яким ОСОБА_2 встановлено наступні заходи: - зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; - заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою .

Терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_2 був винесений 20.11.2022 р. як реагування поліцейського на факт домашнього насильства відносно заявника та спрямований на негайне припинення ОСОБА_2 домашнього насильства, та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Виходячи зі змісту вказаного припису, та з врахуванням вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» заявник є постраждалою особою, щодо якого ОСОБА_2 було спричинено психологічне насильство, а останній відповідно - є кривдником.

Відповідно до ч.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 3 статті 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З аналізу вказаних норм беззаперечно вбачається, що заявник, будучи постраждалою особою, має право на звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника.

Крім того, суд, при вирішенні питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Як зазначено вище, судом було встановлено, що заявник за місцем спільного проживання піддався з боку заінтересованої особи ОСОБА_2 домашньому насильству (психологічне та фізичне). При цьому таке насильство відбулось протягом року 3 (три рази): 21.10.2022.р., та двічі 20.11.2022 р. Встановивши фактичні обставини справи, в сукупності з дослідженими належними та допустимим доказами, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність факту домашнього насильства розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дослідивши копії: будинкової книги, паспорта ОСОБА_2 протоколів про адміністративне правопорушення від 21.10.2022 р. та 20.11.2022 р., копію відповіді Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 04.11.2022 р. № 111-2/64-2022, з огляду на те, що заінтересована особа ОСОБА_2 не надає належної оцінки агресивності своїх дій є байдужим до вчинених ним дій, суд дійшов висновку про вірогідність та існування ризику продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, яке мало непоодинокі випадки.

Аналіз практики ЄСПЛ стосовно порушеного заявницею питання свідчить, що питання можливості отримання та належного виконання обмежувальних приписів є тісно пов`язаним із позитивними обов`язками держави із забезпечення права особи не зазнавати катування або нелюдського чи такого, що принижує гідність, поводження згідно зі ст. 3 ЄКПЛ, а також права на життя згідно ст. 2 та повагу до сімейного і приватного життя, зокрема фізичну і психологічну недоторканність особи, згідно ст. 8 ЄКПЛ.

Суд вважає, що вжиті заявницею розумні заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів не дали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявниці.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом».

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість) місяців та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п.п. 1,4,5, 6 ч. 2ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259,294,350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно кривдника ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав:

- заборонити перебувати у місці спільного проживання (перебування) з заявником ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися до заявника на відстань ближче ніж 200 метрів, до місця проживання (перебування), роботи , інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею

- заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису кривднику повідомити Баштанський РВП ГУНП в Миколаївській області для взяття громадянина ОСОБА_2 , на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду через Баштанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя :