Справа № 148/1921/22
Провадження №2/148/648/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Тульчина в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської державної нотаріальної контори про скасування (зняття) заборони з нерухомого майна,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира була подарована йому його батьком 07.10.1999 згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом, який зареєстровано за № 2543. Він зареєстрований у вказаній квартирі та проживає. Має бажання здійснити відчуження даної квартири, однак при зверненні до нотаріальної контори йому стало відомо, що на об`єкт нерухомості накладено обтяження, тип обтяження: заборона (архівний запис).

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження накладено на все нерухоме майно, в тому числі і зазначену вище квартиру, що належить ОСОБА_2 . При цьому відсутня будь-яка інформація щодо підстав накладання такої заборони. Позивач вважає, що підстав для накладення арешту на належну йому квартиру не було, адже вона не належала ОСОБА_2 . Позивач звертався із заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори щодо зняття заборону з нерухомого майна. Однак його повідомлено, що зняти заборону немає можливості у зв`язку з відсутністю архіву нотаріальної контори та рекомендовано звернутись до суду. Він звернувся до Вінницького обласного нотаріального архіву з проханням надати відомості, з яких причин накладена заборона на його квартиру. Вінницьким обласним нотаріальним архівом його повідомлено, що повідомити інформацію у звязку з чим накладено заборону на належну йому неможливо, оскільки наряд «розпорядження по накладенню заборон» за 1995 рік до Державного нотаріального архіву Вінницької області не передавася. Відповідно документи не збереглись.

В зв`язку з викладеним позивач просить скасувати обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна, а саме: заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5355429, зареєстровано 24.07. 2007 за № 5355429 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, Тульчинський ощадбанк, об`єкт обтяження: невизначено, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 1910755VINNITSA2, архівна дата: 20.01.2000, дата виникнення: 02.11.1995, № реєстра: 39, внутр. № A701663522F127334358, як таке що перешкоджає йому в повній мірі здійснювати своє право власності, зокрема, щодо розпорядження майном. Понесені судові витрати просить залишити за ним.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлений належним чином. До суду від них надійшли заяви, в яких вони просять розглянути справу за їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Тульчинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником станом на 04.08.2022 судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 9) на підставі договору дарування від 07.10.1999, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №2543 (а.с. 10).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.08.2022 судом встановлено, що існує обтяження щодо об`єкта нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 за наступними параметрами: тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5355429, зареєстровано 24.07.2007 за № 5355429 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, Тульчинський ощадбанк, власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 1910755VINNITSA2, архівна дата: 20.01.2000, дата виникнення: 02.11.1995, № реєстра: 39, внутр. № A701663522F127334358 (а.с. 12).

Згідно листа Тульчинської державної нотаріальної контори №474/01-16 від 20.09.2022, адресованого позивачу, зняти заборону з нерухомого майна немає можливості у зв`язку з відсутністю архіву нотаріальної контори та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 13).

Відповідно до інформаційної довідки Вінницького обласного нотаріального архіву №1513/01-18 від 30.09.2022 позивача повідомлено, що уточнюючу інформацію щодо заборони, яка виникла 02.11.1995 за реєстром № 39 на підставі повідомлення Тульчинського Ощадбанку , надати неможливо, оскільки наряд «Розпорядження по накладенню заборон» за 1995 рік до Державного нотаріального архіву Вінницької області не передавася. Відповідно документи не збереглись (а.с. 14).

З листа Вінницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» №101.20-08/668 від 30.08.2022 вбачається, що за позивачем відсутні кредити та заборгованість перед банком. Крім того вказано, що за померлим ОСОБА_4 рахується перед Банком заборгованість за кредитним договором 1995 року в сумі 2455 грн. Також повідомлено, що у філії банку відсутні підтверджуючі документи щодо підстави накладання обтяження Тульчинським Ощадбанком та що питання зняття обтяження відноситься до нотаріату (а.с. 15).

З копії домової книги реєстрації громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_3 встановлено, що ОСОБА_4 за вказаною адресою не зареєстрований (а.с. 18-21).

З листа Тульчинського районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 23130 від 04.11.2022 встановлено, що згідно інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстрованого 24.07.2007 за реєстраційним номером обтяження 5355429 арешт Тульчинським відділом державної виконавчої служби не накладався та на виконанні відкритого виконавчого провадження немає (а.с. 22).

За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено та позивачем доведено, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Також встановлений той факт, що на майно позивача накладено обтяження у виді заборони відчуження.

Наявність вказаної заборони на належне позивачеві майно не позбавляє його права володіння вказаним майном. Разом з тим, його наявність, порушує право власності позивача, зокрема, право щодо розпорядження цим майном.

Враховуючи те, що на даний час позивач, як власник, не має можливості належним чином здійснювати своє право власності на належне йому майно, підстави для збереження вказаної заборони на це майно за відсутності невиконаних боргових зобовязань чи виконавчих проваджень щодо позивача, на думку суду, відсутні. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки вони знайшли підтвердження в ході судового розгляду, та вважає можливим їх задовольнити.

Судові витрати суд залишає за позивачем, оскільки таке бажання висловлено в адресованій суду заяві.

На підставі викладеного, керуючись п. 33 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014, ст.ст. 15, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна, а саме: заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5355429, зареєстровано 24.07. 2007 за № 5355429 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: не вказано, б/н, Тульчинський ощадбанк, об`єкт обтяження: невизначено, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_2 , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 1910755VINNITSA2, архівна дата: 20.01.2000, дата виникнення: 02.11.1995, № реєстра: 39, внутр. № A701663522F127334358.

Понесені позивачем судові витрати залишити за ним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Штифурко