Справа №2-1874/09
Провадження № 4-с/638/64/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого суддіЦвіри Д.М.,

за участі секретаря судового засідання Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків), стягувач Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк», -

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Колесніков Анатолій Геннадійович звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків), в якій просить:

- поновити пропущений з поважних причин строк на подання скарги;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №31955475 від 12.02.2021;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про заміну сторони виконавчого провадження ВП №31955475 від 13.05.2021;

- визнати бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) Білової Христини Борисівни, що виявилася у невиконанні обов`язку із внесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №31955475, як це передбачено нормами ст. 39 Закону України «про виконавче провадження» неправомірною;

- зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) Білову Христину Борисівну усунути порушення та поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №31955475 від 13.05.2021 на підставі пункту 3 частини 1 статті 39 Закону України «про виконавче провадження»;

- у випадку встановлення, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), залучити до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи ОСОБА_1 ;

- стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судови витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обгрунтування скарги представник ОСОБА_1 посилається на те, що станом на 14 червня 2021 року в провадженні державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) Білової Х.В. перебуває виконавчий лист №2- 1874/09 виданий 01.07.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАВТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії заборгованості за кредитним договором у розмірі 101821,67 грн. Виконавче провадження ВП №31955475 здійснюється відносно боржника ОСОБА_1 .

Винесені державним виконавцем ВДВС постанова від 12.02.2021 року про заміну сторони виконавчого провадження та постанова від 13.05.2021 року по заміну сторони виконавчого провадження є неправомірними. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №2-1874/09 від 13.11.2020 задоволено заяву представника ТОВ « Фінансова компанія «ЄАПБ» про зміну сторони (стягувача) ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-1874/09 за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. З мотивувальної частини постанови від 12.02.2021 року вбачається, що судом задоволено заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» про заміну сторони (стягувача) ПАТ «Дельта банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Дзержинського районного суду у справі №2-1874/09 за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зі змісту ухвали суду від 13.11.2020 року не вбачається обставин вибуття із виконавчого провадження ВАТ «Кредитпромбанк», натомість судом здійснено заміну сторони ПАТ «Дельта Банк» на користь якого ніколи не видавалися виконавчі листи за вищевказаним рішенням суду та яке ніколи не мало статусу стягувача у виконавчому провадженні. Цією ухвалою вирішено питання про заміну стягувача у виконавчому листі за позовом до ОСОБА_2 , а питання про заміну стягувача у виконавчому листі та/або у виконавчому провадженні ВП №31955475, за яким боржником є ОСОБА_1 , судом не вирішувалось. Постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року цю ухвалу скасовано, відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, постанова набрала законної сили. За судовою практикою є позиція, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, в зв`язку з чим постанова від 12.02.2021 року про заміну сторони виконавчого провадження винесена державним виконавцем без достатніх правових підстав? є необгрунтованою та незаконною, підлягає скасуванню.

Винесену державним виконавцем ВДВС постанову від 13.05.2021 року вважає незаконною, бо ВАТ «Кредитпромбанк» ніколи не втрачало статусу стягувача та не вибувало із вказаного виконавчого провадження, у зв`язку з чим відсутня правова підстава та необхідність для призначення ВАТ «Кредитпромбанк» стягувачем. Також, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до цього реєстру 01.10.2020 року внесено запис про припинення юридичної особи Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», згідно з даними реєстру правонаступники стягувача відсутні. Боржником було проінформовано ВДВС про це, однак, ВДВС виніс постанову та призначив стягувачем за спірним виконавчим провадженням особу, яка вже була припинена в зв`язку з ліквідацією та без визначення її правонаступників.

Тоді як, як вважає представник скаржника, державним виконавцем ВДВС повинна бути винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження. Державним виконавцем ВДВС допущено бездіяльність, яка виявилася у триваючому безперервному невиконанні обов`язку із внесення постанови про закінчення виконавчого провадження, як це передбачено нормами ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Своїми діями та бездіяльністю державним виконавцем ВДВС порушено права ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження.

Представник скаржника просить суд поновити строк звернення до суду з даною скаргою, оскільки ОСОБА_1 на адресу начальника ВДВС у наявному в матеріалах виконавчого провадження № 331955475 поясненні від 17.01.2019 року повідомлено свою адресу місця фактичного проживання, та що за адресою по АДРЕСА_1 він не мешкає з 02.02.2007 року, було надано відповідні документи на підтвердження цього, однак, виконавцем документи виконавчого провадження за фактичним місцем проживання боржника не надсилались, зазначаючи в супровідних листах до постанов адресу ОСОБА_1 , за якою він не мешкає. В зв`язку з чим, боржник зміг ознайомитися зі змістом оскаржуваних постанов державного виконавця та довідатися про порушення своїх прав лише після безпосереднього ознайомлення представника боржника із матеріалами виконавчого провадження ВП №331955475 08 червня 2021 року. Тобто, строк звернення до суду з цією скаргою повинен починатися саме з цього моменту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року скаргу повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 січня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 липня 2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2022 року у задоволенні заяви представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів по справі №2-1874/09 за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків), відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2022 року клопотання представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Колеснікова Анатолія Геннадійовича про витребування доказів по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків), задоволено. Витребувано з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58) наступні докази:

- належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №31955475 з виконання виконавчого листа №2-1874/09, виданого 01.07.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії заборгованості за кредитним договором у розмірі 101821,67 грн., боржником за яким є ОСОБА_1 - для долучення до матеріалів справи.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Колесніков А.Г. в судове засідання не з`явились, через систему «Електронний суд» від адвоката Колеснікова А.Г. надійшла заява про розгляд скарги без участі скаржника та його представника у порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи, скаргу просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Стягувач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, в зв`язку з чим скарга розглянута за наявними матеріалами справи без участі сторін.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 березня 2009 року по справі №2-1874/09 позов ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101821, 67 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» витрати зі сплати судового мита у сумі 1018,22 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 30,00 грн. (а.с. 105-106).

На підставі вищезазначеного рішення суду судом 01.07.2009 року було видано виконавчий лист № 2-1874-09 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101821,67 грн. Виконавчий лист було повернуто стягувану на підставі ст.40 ч. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 107-108).

Постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюковим Ю.В. від 02.04.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №31955475 на виконання виконавчого листа №2-1874-09 виданого 01.07.2009 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 314-КЕК-07 від 06.12.2007 р. у сумі 101821,67 грн.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та дослідженні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Представником скаржника в резолютивній частині скарги заявлено вимогу про поновлення строку звернення до суду з даною скаргою, оскільки ОСОБА_1 на адресу начальника ВДВС у наявному в матеріалах виконавчого провадження № 331955475 поясненні від 17.01.2019 року повідомлено, що адресою місця його фактичного проживання є наступна адреса: АДРЕСА_2 , до цього пояснення ним надано довідку Сидоренківської сільської ради про підтвердження місця проживання боржника за ВП №331955475, та в поясненні зазначено контактний номер телефону божника (а.с.112-113).

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Проте, виконавцем документи виконавчого провадження за фактичним місцем проживання боржника не надсилались, зазначаючи в супровідних листах до постанов, зокрема, про зупинення, заміну сторони, поновлення вчинення виконавчих дій, адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , за якою, як зазначено скаржником він не мешкає з 02.02.2007 року ( а.с. 120, 126, 140, 142).

В зв`язку з чим, боржник зміг ознайомитися зі змістом оскаржуваних постанов державного виконавця та довідатися про порушення своїх прав лише після безпосереднього ознайомлення представника боржника із матеріалами виконавчого провадження ВП №331955475 08 червня 2021 року.

Як вбачається зі штампу реєстрації вхідного документу поданого до суду, зі скаргою представник скаржника звернуся до суду 18.06.2021 року (а.с.1).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2020 року у справі № 175/3995/17-ц (провадження № 61-36762св18) бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку із чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

На думку суду, доводи представника скаржника про поважність пропуску строку звернення до суду з даною скаргою є обґрунтованими та поважними, а тому, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строки на звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, тому, має право на звернення до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено його права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України« Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту наведених норм права, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи універсального правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття первісного кредитора з одночасною заміною його новим кредитором.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження та її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України саме за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник у таких правовідносинах, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16 (провадження №11-771ас18) та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року задоволено заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» про зміну сторони (стягувача) у виконавчих листах по цивільній справі за позовом ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківській філії Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Здійснено зміну сторони стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №2-1874/09 за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код за ЄРДПОУ 35625014) (а.с.118).

На підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 12.02.2021 року, винесеною старшим держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1874/09 від 01.07.2009 у виконавчому провадженні ВП №31955475 здійснено заміну сторони (стягувача) з ВАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» (а.с. 119).

Постановою про зупинення вчинення дій від 09.04.2021 року, винесеною старшим держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б., зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-1874/09 від 01.07.2009 року у виконавчому провадженні №31955475. Підставою винесення державним виконавцем постанови від 09.04.2021 року є ухвала Харківського апеляційного суду від 22.02.2021 року, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.11.2020 року по вищезазначеній цивільній справі (а.с.125).

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року скасовано та постановлено нову. Відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листів (а.с. 127 - 135).

Постанова Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року набрала чинності 13 квітня 2021 року.

На підставі скасування Постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року по справі №2-1874/09 про заміну сторони виконавчого провадження, постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 13.05.2021 року, винесеною старшим держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б., у виконавчому провадженні №31955475 замінено стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» на ВАТ «Кредитпромбанк» (а.с. 139).

Державним виконавцем ВДВС своєю постановою від 12.02.2021 року замінено сторону виконавчого провадження ВП №31955475 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року, яка є обов`зковою до виконання.

Ухвала суду від 13 листопада 2020 року, яка була підставою для винесення державним виконавцем постанови по заміну сторони виконавчого провадження, вже є скасованою, Постанова Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року набрала законної сили, державним виконавцем на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, замінено стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» на ВАТ «Кредитпромбанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, ЦПК України передбачено виключний перелік рішень, які суд має право ухвалити за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця, а тому відсутні підстави для визнання неправомірною та скасування спірної постанови про заміну сторони виконавчого провадження від 12.02.2021 року, винесеної старшим держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом № 1404-VIII.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до Інструкції під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (пункт 1.5 в редакції на час відкриття виконавчого провадження та пункт 6 в редакції на час повернення виконавчого документа).

Як відомо з матеріалів справи та не заперечується сторонами, виконавче провадження ВП №31955475 відкрито 02.04.2012 року постановою старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Близнюковим Ю.В. під час дії Закону № 606-XIV.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 25 Закону № 606-XIV у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону № 606-XIV, яка кореспондується з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначено представником скаржника в тексті скарги, боржник ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження №31955475 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з припиненням юридичної особи сторони виконавчого провадження.

Що ним у заяві від 22.10.2020 р. №М-3 повідомлявся ВДВС, що згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до цього реєстру 01.10.2020 року внесено запис № 060002930 про припинення юридичної особи Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» ( ПАТ «Кредитпромбанк» (до зміни організаційно правової форми ВАТ «Кредитпромбанк»). Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правонаступники Стягувача відсутні. Також в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №31955475 представником скаржника з`ясовано, що в матеріалах виконавчого провадження міститься лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Кредитпромбанк» від 12.03.2020 року № 156/51.4-б.б-01, згідно якого станом на 12.03.2020 року у громадянина України ОСОБА_1 відсутня солідарна кредитна заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк». Зазначений лист зареєстровано у ВДВС 26.03.2020 року за вх. №21785.

Отже, принаймні, з 26.03.2020 року державний виконавець ВДВС був поінформований про відсутність заборгованості у ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредитпромбанк», як стягувачем за виконавчим провадженням ВП №31955475.

Та з 22.10.2020 року державний виконавець ВДВС був поінформований про припинення юридичної особи ПАТ «Кредитпромбанк», як стягувачем за виконавчим провадженням ВП №31955475. Проте, не зважаючи на вказані вище обставини, державним виконавцем ВДВС допущена бездіяльність що виявилася у триваючому безперервному невиконанні обов`язку із винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, як це передбачено нормами ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, ані скаржником, ані його представником документально належними та допустимими доказами не підтверджено факту виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду по справі №2-1874/09 в повному обсязі та відсутність у громадянина України ОСОБА_1 солідарної кредитної заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк».

Судом від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) витребовано матеріали виконавчого провадження №31955475, однак, на адресу суду матеріали виконавчого провадження надіслано не було.

Натомість, на адресу суду Холодногірсько-Новобаварським відділом державного виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Міністерства юстиції України надіслано лист від 27.10.2022 за №56042, з якого вбачається, що відповідно до Наказу Східного міжрегіонального управління (м. Харків) №2096к від 29.04.2022з 01.05.2022 року на період дії воєнного стану для працівників відділу запроваджено дистанційну роботу в зв`язку з чим відсутня можливість надати належним чином завірені копії матеріалів ВП №31955475.

Таким чином, у суду відсутня можливість оглянути матеріали виконавчого провадження №31955475 та зробити висновки про наявність або відсутність підстав для закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1874/09.

Як вбачається з Інформації про виконавче провадження ВП № 31955475, дата отримання: 14.06.2021 р., за вказаними параметрами запиту в Єдиному державному реєстрі виконавчих провадження значиться виконавче провадження ВП № 31955475, стан виконавчого провадження - примусове виконання, назва виконавчого документа виконавчий лист від 01.07.2009 №2-1874/09, орган, що видав документ - Дзержинський районний суд м. Харкова, дата надходження виконавчого документа до державного виконавця 02.04.2012 року, боржник ОСОБА_1 ( а.с 143-147).

З інформації про виконавче провадження ВП № 31955475 також вбачається, що державним виконавцем ВДВС винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень в зведене за №31955475 (а.с. 147).

При цьому, зі скаргою до суду звернувся тільки ОСОБА_4 , за рішенням суду від 23 березня 2009 року по справі №2-1874/09 та виконавчим листом з примусового виконання цього рішення суду, заборгованість стягується солідарно з двох боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС щодо незакриття виконавчого провадження до суду не зверталась, вирішувати питання щодо її прав та обов`язків у суду відсутні підстави.

Як було судом зазначено вище, постановою про заміну сторони виконавчого провадження від 13.05.2021 року, винесеною старшим держаним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б. у виконавчому провадженні №31955475 замінено стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» на ВАТ «Кредитпромбанк». Підставою для проведення державним виконавцем цих дії було скасування Постановою Харківського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження по справі №2-1874/09.

При цьому, доказів неправомірності вищезазначеної постанови державного виконавця від 13.05.2021 року скаржником та його представником суду не надано та матеріали справи не містять, можливість оглянути матеріали виконавчого провадження №31955475 у суду відсутні, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості зробити належні висновки в зв`язку з недостатністю доказів незаконності постанови від 13.05.2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, не вбачається об`єктивних підстав, передбачених вимогами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», для визнання неправомірними та скасування постанов, винесених державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Біловою Х.Б., визнання бездіяльності державного виконавця, а отже скарга представник позивача ОСОБА_1 адвоката Колеснікова А.Г. є такою, що не підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до договору №М-1 від 08 лютого 2019 року про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Колесніковим А.Г., як адвокатом, з однієї сторони, та громадянином України, ОСОБА_1 як клієнтом, з іншої сторони (надалі за текстом договір), в порядку та на умовах визначених цим договором адвокат зобов`язується надати клієнту визначену цим договором правову допомогу та представництво та надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Додатковою угодою №ДВС-1 від 08 лютого 2019 року до договору № М-1 від 08 лютого 2019 року та додатковою угодою № 1 від 07 лютого 2020 року до договору № М-1 від 08 лютого 2019 року визначено, що строк надання правової допомоги починається з 08 лютого 2019 року та закінчується 08 лютого 2022 року, визначено, яка саме правова допомога була надана клієнту та вартість наданої адвокатом правової допомоги. Додатковою угодою № 3 від 08 грудня 2021 р. до договору № М-1 від 08 лютого 2019 року строк дії договору продовжено до 08 лютого 2023 року.

Актом приймання - передавання юридичних послуг (правової допомоги) від 17 червня 2021 року в період з 08 лютого 2019 року по 15 червня 2021 року адвокат надав, а клієнт отримав наступні послуги, а саме:

- підготовка та складення клопотання до Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) про ознайомлення з матеріалами ВП №31955475 на 1 сторінці, загальною вартістю 500,00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами ВП №31955475 у Міжрайонному ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) - 1 година - вартістю 1000,00 грн.;

- вивчення документів, наявних у справі, аналіз нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів 2 години - вартістю 2000,00 грн.;

- підготовка та складення скарги на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління ( м. Харків) 12 сторінок вартістю 12000,00 грн.;

- підготовка орієнтовного розрахунку судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції 0,5 години - вартістю 500,00 грн.;

- участь адвоката у судовому засіданні у Дзержинському районному суді з розгляду скарги - 1 судове засідання вартістю 1000,00 грн.

Всього на загальну вартість 17000,00 грн.

Відповідно до орієнтовного розрахунку суми судових витрат у зв`язку з розглядом скарги в суді, ОСОБА_1 може понести витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 17000,00 грн.

Статус Колеснікова А.Г., як адвоката, підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7083/10 від 19.10.2018 р.

Статус адвоката Колеснікова А.Г., в якості представника позивача за цією справою підтверджується ордером на надання правової допомоги від 08.02.2019 р.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однак, в зв`язку з тим, що доказів про сплату скаржником ОСОБА_1 гонорару адвокату в цій сумі суду не надано, відтак, вони не є понесеними скаржником витратами, тому, а надані адвокатом послуги з професійної правничої допомоги не є підтвердженими на суму 17000,00 грн., суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних в з розглядом справи в сумі 17000,00 грн.

Заяв від представника скаржника, зроблених (поданих) до закінчення судових дебатів у справі про те, що відповідні докази щодо судових витрат (витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрат на професійну правничу допомогу) будуть подані ним до суду на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення по справі рішення, суду не надано.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується (пункт 14 Постанови Пленуму від 07.02.2014 № 6).

Керуючись ст. ст. 447,451, 452 ЦПК України, суд, -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з скаргою на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків), стягувач Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк».

В задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 на дії Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків), стягувач Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Відомості щодо учасників прави:

Скаржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Представник скаржника: ОСОБА_3 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_4 .

Особа, дії якої оскаржуються: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах Східного міжрегіонального управління (м. Харків), адреса місцезнаходження: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 58, .

Стягувач: Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк», адреса місцезнаходження: м. Харків, вул. Тобольська, буд. 42-А, .

Суддя Д.М. Цвіра