Справа № 199/7463/22
(2-о/199/225/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

присяжні Крайня В.М. та Сидорін Ю.М.,

секретар судового засідання Мирошник Н.І.,

за участі заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Турчанінова І.Ю. та представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритомусудовому засіданні у м. Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу за поданою заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Амур Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою заявою в останній заявлено вимогу про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, про встановлення над нею опіки та призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є рідними сестрами. ОСОБА_3 змінила прізвище в результаті укладеного 10.09.1969 р. шлюбу із ОСОБА_4 , 1938 р.н. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , до цього ІНФОРМАЦІЯ_4 помер єдиний син подружжя ОСОБА_5 . Як зазначається заявником при зверненні до суду, ОСОБА_3 постійно проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 , заявник опікується сестрою, вона є інвалідом 1 групи через хворобу, не має змоги самостійно себе обслуговувати, потребує постійного догляду та допомоги, не може висловлювати свої думки і взагалі не розмовляє, сама не може одягнутися та приготувати себе їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не має можливості дати оцінку своїм діям чи діями оточуючих, самостійно вийти з дому, вона перебуває під наглядом лікаря КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради, потребує постійного цілодобового стороннього нагляду тощо. Рішенням суду міста Рибниця та Рибницького району Придністровської Молдовської Республіки від 22.03.2021 р. за заявою ОСОБА_1 ОСОБА_3 визнано недієздатною. Вказане судове рішення було ухвалено до смерті сина та чоловіка ОСОБА_3 , втім, на даний час вкрай необхідним є отримання рішення в України та оформлення опікунства за законодавством України.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами (а.с. 5,6, 8 ,9, 12).

ОСОБА_3 мешкала у АДРЕСА_2 ) Придністровської Молдавської Республіки.

Чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 17).

Син ОСОБА_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18).

Рішенням Придністровської Молдавської Республіки від 22.03.2021 р. у справі №2-303/21 за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина недієздатним заяву останньої задоволено, визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною (а.с. 25-26). За судового розгляду справи №2-303/21 встановлено, що проведеною амбулаторною судово-психіатричною експертизою №57а-2021 встановлено, що зазначені в акті психічні розлади позбавляють ОСОБА_3 здатності правильно розуміти значення свої дій і керувати ними.

ОСОБА_3 27.05.2022 р. отримала посвідку на постійне проживання в Україні (а.с. 22). ОСОБА_3 мешкає разом із рідню сестрою ОСОБА_1 , яка нею опікується.

Відповідно до довідки №10 КНП «Дніпровська міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться під наглядом КНП з приводу тяжкої деменції при хворобі Альцгеймера, потребує стороннього цілодобового нагляду (а.с. 23).

Як встановлено судом на підставі розпорядження від 12.10.2022 р. №186/р голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, є доцільним призначення ОСОБА_1 , 1952 р.н., опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Правовідносини між учасниками даної справи виникли із захисту прав особи, яка страждає на психічний розлад, та регулюються ч. 3 ст. 39 ЦК України.

Дослідив докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення заяви повністю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Тобто, недієздатність характеризують дві складові: наявність хронічного, стійкого психічного розладу та неусвідомлення особою значення своїх дій та неспроможність курувати ними.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документу про здатність особи розуміти значення своїх дій та керувати ними, що знайшло відображення у судовому рішенні, ухвалене органом, що знаходиться на окупованій території, як доказу недієздатності ОСОБА_3 .

Статтею 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 внаслідок хронічного стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом на підставі розпорядження від 12.10.2022 р. №186/р голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради встановлено, що є доцільним призначення ОСОБА_1 , 1952 р.н., опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак, для суду наявні підстави для задоволення заяви повністю.

Згідно ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави (ч. 2 ст. 299 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 39-41 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 13, п. 3 ч. 2 ст. 19, ст. 23, ч. 2 ст.ст. 34, 35, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 264 - 265, 299, ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Орган опіки та піклування в особі Амур Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Дата складення повного судового рішення 05 грудня 2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї

Присяжні:

В.М.Крайня

Ю.М.Сидорін