Єдиний унікальний номер 725/2452/22
Номер провадження 2/725/343/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є.В.

за участю:

секретаря судового засідання Пентелюк П.І.,

сторін:

представника позивача Венерської Г.І.,

представника відповідача Кузьменкова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» місце знаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 96, третя особа: ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позову зазначив, що 21.03.2022 року о 11 год. 50 хв. в м. Чернівці по вул. Руська, 88, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «LEXUS GS 300» державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження.

По даному факту відносно відповідача ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №336504 від 21 березня 2022 року за недотримання п.13.1 ПДР України та порушення ст.124 КУпАП та в подальшому постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26 квітня 2022 року по справі №725/1634/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та звільнено його від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Позивач стверджує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , водія автомобіля марки LEXUS GS300 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ "СК "ГАРДІАН". Також вказує, що він звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП, вказавши на її обставини та завдані його автомобілю пошкодження. Як йому відомо водій іншого транспортного засобу ОСОБА_2 на протязі трьох днів після ДТП також звернувся до відповідача та повідомив його про ДТП. Зазначає, що згідно висновку експерта №СЕ-19/126-22/2223-АВ від 18 квітня 2022 року, вартість відновлюваного ремонту його автомобіля станом на 21 березня 2022 року становить 182 046 грн. 93 коп.

Як вбачається із полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівсерії АР №002478226, яким застраховано автомобіль марки LEXUS GS300 д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума за шкоду завдану майну становить 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., а розмір франшизи 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. Таким чином, враховуючи вартість відновлюваного ремонту та розмір франшиси, вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 127 400 грн. 00 коп.

Позивач зазначає, що не звертався до безпосередньо до відповідача із заявою про страхове відшкодування, оскільки відсутність такого звернення не позбавляє його права звернення безпосередньо до суду із вимогою про таке відшкодування.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права, просить суд стягнути з відповідача на його користь страхову виплату в розмірі 127400,00 гривень 00 копійок та витрати пов`язані з розглядом справи.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 13.05.2022 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

22.06.2022 року від представника відповідача ТДВ «СК «ГАРДІАН» - Кузьменкова М.М. надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначив, що вважає позов безпідставним та таким що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Дійсно між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «ГАРДІАН» був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР №2478226. Страхова сума за шкоду завдану майну згідно полісу становить 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., а розмір франшизи 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. 21.03.2022 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобі ОСОБА_2 , однак позивач із заявою про відшкодування завданих збитків до страхової компанії не звертався, а тому право позивача на відшкодування збитків з боку страхової компанії не порушено, більше того після надходження відповідної заяви із зазначення реквізитів для перерахування коштів страховою компанією буде прийнятно відповідне рішення в межах строку визначеного Законом. Щодо висновку експерта поданого позивачем про вартість матеріального збитку заводного його транспортному засобу представник вваж, що він складений з порушенням НПА з оцінки майна так як експертиза проводилась без залучення заінтересованих осіб для технічного огляду автомобіля, їх повідомлення про місце,час огляду пошкодженого транспортного засобу. Більше того висновок не містить акту(протоколу)огляду пошкодженого транспортного засобу. У зв`язку із чим вважає, що експертом безпідставно збільшено ціну на розмір податку на додану вартості, що призвело до збільшення вартості відновлювального ремонту так як згідно Консультації №68-D/10/95 від 12.04.2022 року складену оцінювачем ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту з вирахування зносу без ПДВ становила 54 810,95 гривень. Таким чином вказаний висновок не можу бути прийнятий до уваги в якості належного доказу. На підставі вищевикладеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

13.07.2022 року представник позивача подала відповідь на відзив у якому зазначила, що доводи представника відповідача вважає такими, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки відповідач не спростував законність вимог позивача належними доказами чи правомірним обґрунтуванням, а тому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.08.2022 року по вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №336504 від 21 березня 2022 року, 21.03.2022 року о 11 год. 50 хв. в м. Чернівці по вул. Руська, 88, трапилась дорожньо-транспортна пригода (ДТП), між автомобілем марки «LEXUS GS 300» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем позивача марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.04.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено його від відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 водія автомобіля марки LEXUS GS300 д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ "СК "ГАРДІАН", що підтверджується відповідним полісом серії АР №2478226.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 транспортний засіб «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_1 .

31.03.2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ "СК "ГАРДІАН" в особі генерального директора Берліна В.М. із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, вказавши на її обставини та завдані його автомобілю пошкодження

Згідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України№СЕ-19/126-22/2223-АВ від 18.04.2022 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок ДТП, станом на 21.03.2022 року становить 66073,54 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 21.03.2022 року становить 182046,93 гривень.

Згідно Консультації №68-D/10/95 від 12.04.2022 року складену оцінювачем ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту з вирахування зносу без ПДВ становила 54 810,95 гривень, з урахуванням ПДВ становила 63 377,14 гривень.

Згідно до висновку експерта ФОП ОСОБА_4 №51-07-22 від 06.08.2022 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 21.03.2022 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату виконання експертизи становить 183013,51 гривень.

Норми права, та мотиви їх застосування.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Такі висновки вбачаються з постанови ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18, а також відображено в постанові ВС від 26 червня 2019 року у справі №712/7242/16-ц.

Відповідно доп. 9. 4 статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

З матеріалів справи вбачається, що згідно полісу АР №2478226 сума страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяна майну становить 130000,00 гривень, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260000,00 гривень, франшиза 2 600 гривень.

Таким чином, з цього випливає, що страховик у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, для відшкодування шкоди заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, розмір такої шкоди має бути підтверджений належними, допустимими та достатніми доказами.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Такими доказами, зокрема, може бути висновок експерта.

Так в матеріалах справи наявна консультація №68-D/10/95 від 12.04.2022 року на яку посилається представник відповідача, про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобускладену оцінювачем ОСОБА_3 , згідно якої вартість відновлювального ремонту з вирахування зносу без ПДВ становила 54 810,95 гривень,з урахуванням ПДВ становила 63 377,14 гривень.

Проте суд вважає, що вказана консультації не може бути переважаючи доказом у справі з огляду на наступне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ.

Водночас, за змістом абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенніоцінки, експертизи пошкодженого майна.

Натомість, в матеріалах справиміститься висновок експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України№СЕ-19/126-22/2223-АВ від 18.04.2022 року, з яким не погоджується представник відповідача,та згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , в наслідок ДТП, станом на 21.03.2022 року становить 66073,54 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 . станом на 21.03.2022 року становить 182046,93 гривень.

Суд вважає, що вказаний висновок складений у відповідності до ст. 106 ЦПК України та був проведений з особистим оглядом транспортного засобу, що в розумінні ст. ст. 76-78 ЦПК України, є належним та допустимим доказом.

При цьому суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що відповідач не був повідомлений про огляд транспортного засобу експертом Чернівецького НДЕКЦ МВС України, який мав місце 18.04.2022 року, оскільки згідно із п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) такий виклик здійснюється у разі потреби.

Згідно частини шостої статті 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Частина п`ята вказаної статті передбачає, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Оскільки сторони не досягли згоди про розмір страхового відшкодування, завданого внаслідок ДТП, а представник відповідача не погодився із сумою такого відшкодування, позивач під час розгляду справи звернувся до судового експерта ФОП ОСОБА_4 , який у висновку №51-07-22 від 06.08.2022 року за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України, зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 21.03.2022 року, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на дату виконання експертизи становить 183013,51 гривень.

Вказаний висновок відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), а також містить відомості про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже з огляду на ст.ст. 76, 106 ЦПК України є належним та допустимим доказом, що узгоджується із позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19), постановах Верховного Суд від 01 квітня 2020 року у справі № 676/90/17-ц (провадження № 61-11873св19), від 25 травня 2020 року у справі № 475/793/17 (провадження № 61-19975св18) та від 21 жовтня 2020 року у справі № 303/2642/18 (провадження № 61-21118св19), від 30 червня 2021 року у справі № 523/7115/18 (провадження № 61-6241св21).

Таким чином суд вважає, що висновок експертного дослідження є переважаючим доказом у справі, а тому посилання представника відповідача на консультації №68-D/10/95 від 12.04.2022 року як єдиного належного та допустимого доказу реальної вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_2 є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Окрім цього слід зазначити, що представником відповідача в підтвердження своїх заперечень не подано суду іншого доказу( висновку) який б спростовував висновки надані позивачем.

Отже, враховуючи висновок експертного дослідження, як належний, достатній та допустимий доказ, з урахуванням суми страхового відшкодування за заподіяну майну шкоду - 130000,00 гривень та з урахуванням франшизи - 2600,00 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача та відшкодування за рахунок відповідача матеріальної шкоди в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Щодо обраного позивачем способу захисту слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів детально регламентовано дії водія,транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Разом з тим у Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Такий висновок узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 грудня 2019 року в справі № 465/4287/15 (провадження 14-406цс19)

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

У межах справи, що розглядається, підлягає з`ясуванню питання, чи є обов`язковим попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування для задоволення судом вимог про відшкодування шкоди, заявлених таким потерпілим до страховика.

Якщо ж особа впродовж річного строку для звернення із заявою про страхове відшкодування подала позовну заяву до суду, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права. Вказана позиції також узгоджується з висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), у якому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Таким чином суд вважає, оскільки ДТП мало місце 21.03.2022 року, а позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення страхового відшкодування 12.05.2022 року, тобто з межах визначеного строку для звернення із заявою про страхове відшкодування, то позивач скористався своїм правом звернутися безпосередньо до суду із позовом до страховика про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Позивач у зв`язку із захистом свої прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 1274 грн. 00 коп., витрат на підготовку експертного висновку в розмірі 8315 грн. 20 коп.та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18 200 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи.

Представником позивача у справі подані докази понесених витрат на професійно правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертиз у строк визначений ст. 141 ЦПК України( договір, розрахунок фактуру, акти виконаних робіт, квитанції).

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенні у розмірі 100%.

Отже з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1274 грн. 00 коп., витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 8315 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 200 грн.

Керуючись ст. ст., 386,396,1166,187,1188,1194 ЦК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 280-284, 354-356 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 місце проживання: АДРЕСА_1 , до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» місце знаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 96, третя особа: ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_2 , про стягнення страхового відшкодування задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) страхову виплату в розмірі 127400,00 (сто двадцять сім тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ГАРДІАН» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати, а саме: судовий збір, що сплачений при поданні позовної заяви у розмірі 1274 грн. 00 коп., витрати на підготовку експертного висновку у розмірі 8315 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 200 грн.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко