Справа №345/3119/22
Провадження № 2/345/1018/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

16.11.2022 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

з участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що 26.08.2021 позичила ОСОБА_2 200 000,00 гривень. На підтвердження укладення договору позики та отримання грошей відповідачем власноручно написана та видана позивачу розписка, а кошти відповідач зобов`язалася повернути до 25.08.2022. Після настання строку повернення коштів відповідач не повернула їх та на даний час уникає спілкування з позивачем.

Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за договором позики в розмірі 200 000,00 гривень, проценти за користування коштами в розмірі 31 104,11 гривень, інфляційні втрати в розмірі 47 541,51 гривня, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 10.10.2022 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак її представник адвокат Максимів В.М. подав заяву про розгляд справи в їхній відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з`явилася, відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, з заявою про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений договір позики, а саме 26.08.2022 ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 200 000,00 гривень, які зобов`язувалася повернути до 25.08.2022, що підтверджується оригіналом письмової розписки (а.с. 4). На зазначеній вище розписці міститься підпис відповідача, а також вказано її прізвище та ініціали.

Суд вважає виникнення боргового зобов`язання за договором позики встановленим належним доказом, а саме оригіналом розписки.

На даний час повернення заборгованості не відбулося.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника.

Розписка є документом, який боржник видає кредитору, підтверджуючи як укладення договору позики, так і його умови, а також, засвідчуючи отримання певної грошової суми.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу за позикою кредитор повинен підтвердити своє право вимагати від боржника виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умови.

Наявність оригіналу боргової розписки від 26.01.2022 у позивача ОСОБА_1 , яку вона надала суду, свідчить про невиконане зобов`язання відповідачем ОСОБА_2 , та підтверджує факт укладення договору позики, а також наявність боргу.

Доказів про погашення відповідачем ОСОБА_1 суми заборгованості суду не подано.

З урахуванням правової позиції, висловленої у постанові Верховного суду України від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13, що згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до якої за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки, договором між сторонами не обумовлений розмір процентів, він визначається на рівні діючої облікової ставки НБУ.

Розрахунок здійснюється за формулою: [Проценти] = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів прострочення зобов`язання] / [Кількість днів у році]

Де:

1.Період розрахунку: з 26.08.2021 року по 31.08.2021 року - 6 днів

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 8,0% (процентна ставка) / 100% ? 6 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 263,01 грн.

2.Період розрахунку: з 01.09.2021 року по 09.09.2021 року - 9 днів

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 8,0% (процентна ставка) / 100% ? 9 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 394,52 грн.

3.Період розрахунку: з 10.09.2021 року по 22.10.2021 року - 43 дні

[Проценти] = 200000,00 грн (сума боргу) ? 8,5% (процентна ставка) / 100% ? 43 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2002,74 грн.

4.Період розрахунку: з 23.10.2021 року по 09.12.2021 року - 48 днів

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 8,5% (процентна ставка) / 100% ? 48 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 2235,62 грн.

5.Період розрахунку: з 10.12.2021 року по 31.12.2021 року - 22 дні.

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 9,0% (процентна ставка) / 100% ? 22 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 1084,93 грн.

6.Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 20.01.2022 року - 20 днів.

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 9,0% (процентна ставка) / 100% ? 20 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 986,30 грн.

7.Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 02.06.2022 року - 133 дні.

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 10,0% (процентна ставка) / 100% ? 133 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 7287,67 грн.

8.Період розрахунку: з 03.06.2022 року по 03.10.2022 року - 123 дні.

[Проценти] = 200000,00 грн. (сума боргу) ? 25,0% (процентна ставка) / 100% ? 123 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 16849,32грн.

Загальна сума процентів за користування коштами становить 31104,11 гривень та в силу положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, як передбачено ч. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 47 541,51 гривня.

Суд враховує, що прострочення зобов`язання за договором позики виникло з 26.08.2022, тобто після 24.02.2022, та приходить до висновку про відмову в задоволені даної позовної вимоги.

Враховуючи, що позов задоволений частково, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 2310,52 гривні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики від 26.08.2021 в розмірі 200 000,00 гривень, проценти за користування позикою в розмірі 31 104,11 гривень, а також судовий збір в розмірі 2310,52 гривні

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий