ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3569/21 Номер провадження 22-ц/814/4637/22Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Пилипчук Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року, постановлене суддею Шелудяковим Л.В.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа АТ «Укргазвидобування» про розірвання договору про надання права користування земельною ділянкою та її витребування,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, де вказала, що вона є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,5715 га, кадастровий номер :00:019:0015, що знаходиться на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (за межами населеного пункту), яку вона передала у користування ОСОБА_1 згідно з договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 11.11.2015 р.

Вказала, що умовами договору користування земельною ділянкою від 11.11.2015 передбачено використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, відповідач в порушення вимог діючого законодавства щодо цільового використання земельної ділянки та умов укладеного між ними договору уклав з АТ «Укргазвидобування» договір на проведення розвідувальних робіт від 12.10.2018 року.

На підставі цього договору АТ «Укргазвидобування» на частині належній їй земельній ділянці проводить розвідувальні роботи з буріння розвідувальної свердловини, зокрема знятий та перенесений ґрунтовий покрив та розташована площадка, на якій проводяться бурові та інші геологорозвідувальні роботи. Дана площадка обвалована земляним валом, поряд з опорами лінії електричної передач улаштована під`їзна дорога з твердим покриттям, вимощена бетонними плитами. Мається інформаційний щит, де вказано: «роботи на свердловині № 103 Семенівського ГКР здійснюються бригадою № 1 Красноградського ЦКРС філії «УГВ-сервіс» АТ «Укргазвидобування».

На підставі викладеного просила розірвати договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 11 листопада 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у розпорядження ОСОБА_2 , привівши за рахунок ОСОБА_1 її у попередній стан.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа АТ "Укргазвидобування" про розірвання договору про надання права користування земельною ділянкою та її витребування задоволено.

Розірвано договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 11 листопада 2015 року, кадастровий номер :00:019:0015, площею 6,5715 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронковою О.А., та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 11.11.2015 року, номер запису про інше речове право: 12000305.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку у розпорядження ОСОБА_2 , привівши за рахунок ОСОБА_1 її у попередній стан.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідачем використовується земельна ділянка не за цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що у відповідності до вимог ст. 141 п. г Земельного кодексу України та п. 7.4.2 договору емфітевзису від 11.11.2015 є підставою для розірвання даного договору.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у відповідності до договору емфітевзису від 11.11.2015 він є належним землекористувачем земельної ділянки і йому належить право на власний розсуд користуватися земельною ділянкою, в тому числі укладати договори з підприємствами, установами, організаціями, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, що передбачено ст. 97 Земельного кодексу України.

Також вказав, що в силу ст. 66 ч. 2 п. 4 Земельного кодексу України дозволено проводити дослідно-промислову розробку корисних копалин загальнодержавного значення на земельних ділянках без зміни цільового призначення, на що суд не звернув уваги.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ним умов договору укладеного з ОСОБА_2 , зміни цільового використання земельної ділянки або завдання їй шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просила рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що в порушення умов договору емфітевзису, ОСОБА_1 використовував належну їй на праві власності земельну ділянку не за цільовим призначенням, особистої згоди на укладення угоди між ОСОБА_1 та АТ «Укргазвидобування» про проведення розвідувальних робіт на земельній ділянці, вона не надавала, що свідчить про порушення ОСОБА_1 діючого земельного законодавства та є підставою для розірвання договору емфітевзису.

Від представника позивача та представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він не має можливості прибути в судове засідання, проте які саме причини його відсутності не вказав, що унеможливлює для суду визнати причини неявки поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Наведена норма свідчить, що справедливий та своєчасний розгляд спорів судами є нерозривними поняттями, а комплексне дотримання цих вимог сприяє утвердженню верховенства права у суспільстві.

Згідно зі ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, відкладення розгляду справи у суді апеляційної інстанції передбачено у наступних випадках: якщо стосовно учасника справи немає відомостей про вручення йому судової повістки, а також у випадку наявності відповідного клопотання від учасника справи, якщо повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглядати справу за відсутності нез`явившихся осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,5715 га, кадастровий номер :00:019:0015, що знаходиться на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (за межами населеного пункту), згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Полтавською районною нотаріальною конторою 25.11.2008 року, за № 2-2188 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 633393, виданого відділом Держкомзему у Полтавському районі 10.03.2011 року (а.с. 9-10).

Цільовим призначенням даної земельної ділянки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 633393, виданого відділом Держкомзему у Полтавському районі 10.03.2011 року є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 11.11.2015 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Воронковою О.А. та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 11.11.2015 року, номер запису про інше речове право: 12000305, дана земельна ділянка була передана ОСОБА_2 для ведення ОСОБА_1 товарного сільськогосподарського виробництва з метою отримання продукції, плодів та доходів з обов`язковим використанням відповідно до цільового призначення (п. 1.2 договору).

Відповідно до розділу 4 договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) від 11.11.2015 року, визначено умови використання емфітевзису, а саме: п. 4.1. для сількогосподарського використання в межах цільового призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; п. 4.4. умови збереження стану об`єкта емфітевзису - землекористувач повинен використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології, утримуватися від дій, які можуть привести до погіршення екологічної ситуації (а.с. 15-18).

12.10.2018 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Укргазвидобування» в особі заступника директора ГПУ «Полтавагазвидобування» Хівренка В.Є угоду про проведення розвідувальних робіт з буріння розвідувальної свердловини на земельній ділянці площею 1,235 га, що підтверджується Актом про передачу та прийому земельної ділянки в натурі від 01.08.2018 року (а.с. 20-26, 28).

У відповідності до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки, складеного 28 березня 2019 року № 219-ДК/0338/АП/09/01/-19 старшим державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області начальником відділу контролю за використанням та охороною земель у Диканському, Карлівському, Машівському, Полтавському, Решетилівському, Чутівському районах та м. Полтаві управління з контролю за використанням та охороною земель Шевельовою О.В. встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :00:019:0015 частково проведено зняття та складування поверхневого (родючого) шару ґрунту та розміщену бурову установку і тимчасові споруди для персоналу з під`їздом, що вимощений залізобетонними плитами.

Перевіркою встановлено, що АТ «Укргазвидобування», в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування», здійснено зняття та перенесення поверхневого (родючого) шару ґрунту, загальною площею 3,5018 га, на частині земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:019:0015, :00:019:0022, які розташовані за межами населених пунктів на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі або без робочого проекту землеустрою, чим порушено вимоги статті 168 Земельного кодексу України (а.с. 43-44).

Листом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 09.08.2019 № 570/6-19 повідомлено, що за результатами перевірки земельної ділянки належної ОСОБА_2 встановлено, що на даній земельній ділянці розміщено бурову установку і тимчасові споруди для персоналу з під`їздом, що вимощений залізобетонними плитами та проведено зняття та складування поверхневого (родючого) шару ґрунту на земельній ділянці з кадастровим номером :00:019:0015 1,2577 га. Розмір шкоди за самовільне зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 становить 38043,08 грн. (а.с. 46-47).

За заявою ОСОБА_2 Полтавським районним відділенням поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області відкрито кримінальне провадження № 0001316 за ознаками ст. 356 КК України стосовно проведення без її дозволу будівельних робіт на належній їй на праві власності земельній ділянці поблизу с. Лозівка Полтавського району.

Відповідно до висновку експерта № 595 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою по матеріалах кримінального провадження № 0001316, складеного 30.06.2021 року, встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :00:019:0015 площею 1,2590 га перебуває у користуванні АТ «Укргазвидобування» не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Фактичне користування земельною ділянкою не відповідає правовстановлювальним документам, документам землеустрою на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування.

Під час обстеження та огляду земельної ділянки судовим експертом 03.06.2021, виявлено, що на частині ділянки розташована площадка, на якій проводяться бурові та інші геологорозвідувальні роботи. Площадка обвалована земляним навалом, поряд з опорами лінії електричної передачі улаштована під`їзна дорога з твердим покриттям, вимощена бетонними плитами. Інформаційний щит містить таку інформацію: роботи на свердловині № 103 Семенцівського ГКР здійснюються бригадою № 1 Красноградського ЦКРС філії «Угв-сервіс» АТ «Укргазвидобування». Візуально наведено на фото таблицях у додатку до висновку експерта (а.с. 30-36).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта відноситься до засобів доказування на підставі частини другої статті 76 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц та від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17 (ЄДРСРУ № 95848812) зроблено висновок, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.

Разом з тим, згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Такий висновок, узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19).

Висновок експерта за результатами проведення експертизи з питань землеустрою від 30.06.2021 № 595, вказаним вимогам закону відповідає.

У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17 зазначено, що статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності факту використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У частині першій статті 15 та частині першій статті 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 395 ЦК України, речовим правом на чуже майно є право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Відповідно до частини першої статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

За частиною першою статті 102-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до ЦК України.

Частина п`ята цієї статті передбачає, що укладення договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Частиною першою статті 409 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від землекористувача використання її за призначенням, встановленим у договорі.

У відповідності до ст. 410 ч. 1, 3 ЦК України землекористувач має право володіти та користуватися земельною ділянкою в повному обсязі відповідно до умов договору, землекористувач зобов`язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації.

Підставою для дострокового розірвання договору емфітевзису позивач зазначила невиконання відповідачем умов договору щодо цільового використання земельної ділянки (пункт 4.1, 6.3.1, 6.4.1 договору).

Згідно ст. 19 ч. 1 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим (ст. 19 ч. 3 ЗК України).

Відповідно до ст. 22 ч. 1 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно статті 16 ЦК України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі.

Відповідно до п. 7.4.2 договору емфітевзису цей договір може бути розірваний на підставі рішення суду на вимогу власника у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частин першої-другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 141 п. «г» ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Пунктом 7.4.2 укладеного між сторонами договору емфітевзису передбачено, що даний договір може бути розірваний на підставі рішення суду на вимогу власника в разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Таким чином, відповідач має право на власний розсуд користуватися земельною ділянкою, але в межах її цільового призначення та умов договору емфітевзису ( п. 1.1, п. 1.2, п. 4.1, п. 4.4, п. 6.3.1, п. 6.4 договору від 11.11.2015 року).

Укладення договору на проведення розвідувальних робіт з буріння розвідувальної свердловини виходить за межі цільового використання земельної ділянки з сільськогосподарським призначенням.

Посилання ОСОБА_1 на норми ст. 66 ЗК України є безпідставними, оскільки зазначена норма права розповсюджується на землі промисловості, в той час як предметом даної справи є земельна ділянка сільськогосподарського призначення.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права апеляційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ізстаттею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, правильно застосував норми процесуального права та постановив рішення, яке відповідає закону, тому підстави для задоволення даної апеляційної скарги відсутні.

Отже, враховуючи вищевказане, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.І. Пилипчук