Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1117/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2022 м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивача ОСОБА_2 , якому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0127958 від 04.09.2000 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП "ім. Ватутіна" розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах, місцезнаходження с. Великі Ком`яти, Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області. За прийняттям спадщини в порядку спадкування за законом після смерті брата позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., щоб видала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) , однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю оригінала сертифіката.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача Виноградівської міської ради будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання також не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача - ОСОБА_2 , про що 29.01.2015 виконкомом Великоком`ятівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області було складено відповідний актовий запис № 7 та видано свідоцтво про смерть від 29.01.2015 серії НОМЕР_1 .

Доказом спорідненості позивача та померлого, ОСОБА_4 є копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 від 18.08.1972 серії НОМЕР_2 , де ОСОБА_5 записаний батьком дитини, а матір`ю дитини записана ОСОБА_6 та копія свідоцтва про народження покійного брата позивача ОСОБА_2 від 11.05.1957 серії НОМЕР_3 , де батьками записані також, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою виданою старостою села Великі Ком`яти за №1149 від 25.11.2021.

Заповіту померлий не залишив, тому спадкування відбувається за законом.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСГП "ім. Ватутіна" розміром 0,71 в умовних кадастрових гектарах, місцезнаходження с. Великі Ком`яти, Берегівського (колишнього Виноградівського) району Закарпатської області, що належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0127958 від 04.09.2000 .

З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання спадкового нерухомого майна позивач ОСОБА_1 здійснює одноосібно, фактично він вступив у володіння та користування земельними ділянками виділеними в натурі на місцевості його покійному брату, спадкодавцю ОСОБА_2 .

Після отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127958 та виділення земельних ділянок в натурі на місцевості, спадкодавець ОСОБА_2 за видачею державного акта на право власності на землю в замін сертифікату до Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області не звертався. Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127958 віднайти не вдалося, в домашніх документальних архівах залишилась тільки його копія.

Зазначене підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127958 та відповіддю, яка надана начальником відділу №4 управління НАП ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 16.02.2022 №156/225-22 на адвокатський запит №126 від 02.02.2022, а також довідкою виданою старостою села Онок Берегівського району Закарпатської області за №19.4-21/91 від 06.02.2022.

До дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 , разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , брат ОСОБА_1 (був зареєстрований, але не проживав), що стверджується довідкою, виданою старостою села Великі Ком`яти за №1148 від 25.11.2021.

Таким чином, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті брата.

Інших спадкоємців за законом, окрім позивача ОСОБА_1 , спадкодавець не мав, що стверджується відповіддю Виноградівського відділу ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області від 29.12.2021 за №1492/23.3-26, наданою на адвокатський запит №106 від 29.11.2021.

Таким чином, позивач - єдиний спадкоємець другої черги за законом, оскільки батьки спадкодавця померли, дітей він не мав та у шлюбі не перебував.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину на майнове право, яке належало спадкодавцю позивач звернувся до Виноградівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом відмовою від 26.11.2021 за № 322/01-16 йому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки ним не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Також йому рекомендовано звернутися до суду з даного питання.

Отримати дублікат правовстановлюючого документа спадкоємець не може, оскільки за його видачею міг звернутися лише власник, на ім`я якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 3.5. листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності па земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 125 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право на земельну частку (пай) у порядку спадкування, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 - право на земельну частку (пай), площею 0,71 га в КСГП «ім. Ватутіна» на території с. Великі Ком`яти, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0127958 від 04.09.2000, виданого на підставі рішення Виноградівської райдержадміністрації від 27.03.1997 за №138 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №17289 на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом, після смерті рідно брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко