Справа №760/2061/22
13 вересня 2022 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого-судді Кушнір С.І.
за участю секретаря - Федоренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новака А.І. , заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гаро Г.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2022 р., позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2021 за яким стягується з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.09.2021 і до досягнення старшої дитини повноліття та стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 10000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, і до досягнення старшої дитини повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Новак А.І. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме стягнення з відповідача 120110,00 гр. витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що при ухваленні рішення це питання судом вирішено не було.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гаро Г.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме стягнення з позивача 32000,00 гр. витрат на правничу допомогу

29.08.2022р. до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Гаро Г.О. надійшли заперечення проти зазначеного позивачем розміру судових витрат, вважаючи, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необґрунтований та неспівмірний з складністю справи і просить суд зменшити їх розмір. Зазначає, що до витрат на професійну правничу допомогу позивачем включено витрати на підготовку та подання представником письмових пояснень. Заперечує проти розумності та обгрунтовності здійснення адвокатом Новаком А.І. за 48480 грн. підготовки та подання документу, що суперечить положенням чинного законодавства в частині заяв по суті, які не може подавати позивач, з посиланням на неіснуючу судову практику та з пропущенням строків. Крім того, до витрат на професійну правничу допомогу позивачем необґрунтовано включено додаткові витрати на «формування доказової бази», у той час, як відповідний етап є невід`ємною частиною написання та подання позовної заяви. До витрат на професійну правничу допомогу позивачем також необґрунтовано включено витрати на написання та подання двох адвокатських запитів (вартість за послуги - 10590 грн., що не мали жодного значення для даної справи. Велика Палата Верховного суду у справі №755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин та фінансового стану обох сторін. Заявлений розмір витрат на правничу допомогу у справі, а також за участь адвоката у судовому засіданні 09.08.2022 року - 17955 грн. є значно завищеним та не відповідає критерію розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також у порівнянні з витраченим часом на вчинення інших дій у справі. Зазначає, що позивач та її представники у своїх зверненнях до суду постійно наголошували, що позивач не має достатнього заробітку, не може забезпечити для дітей харчування та достатні умови для життя, а аліментів не вистачає, водночас, лише за три години судового засідання позивач погодилась сплатити майже 18000 грн. Верховний суд №905/1795/18 вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Заявлений позивачем загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу істотно, понад ніж вдвічі перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Відповідно до положень ч.4 ст. 141 ЦПК України якщо сума витрати, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Позивач просить суд стягнути з відповідача усі заявлені нею необґрунтовані судові витрати, у той час, як позов було задоволено частково (2/5 частини вимог).

Представник відповідача просить відмовити у відшкодуванні судових витрат Позивача в частині необґрунтованого істотного перевищення заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат (50000 грн.). Враховувати необґрунтованість та нерозумність розміру заявлених позивачем витрат і зменшити розмір судових витрат позивача на правничу допомогу, що підлягає розподілу у даній справі, до 30000 грн. Розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог та відповідно до обґрунтованості й розумності таких витрат, а саме: відшкодувати 2/5 від понесених витрат нею у розмірі 30000 грн. судових витрат, тобто 12000 грн.; відшкодувати відповідачу 3/5 понесених ним у розмірі 32000 грн. судових витрат, тобто 19200 грн. Зобов`язати ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 різницю між понесеними сторонами судовими витратами, а саме 7200 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.

Так, 09.08.2022 р. Солом`янським районним судом м. Києва розглянуто цивільну справу №760/2061/22, за результатами розгляду якої ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва від 27.09.2021 за яким стягується з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.09.2021 і до досягнення старшої дитини повноліття та стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 10000,00 грн. щомісяця на кожну дитину, і до досягнення старшої дитини повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу - 50000,00 грн.

Так, до заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, надано Договір №785/3/27-12-2021 про надання правничої допомоги від 27.12.2021, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «МІЛЛЕР», додаткову угоду №1 до Договору №785/3/27-12-2021 про надання правничої (правової) допомоги від 27.12.2021, акти надання послуг: №11 від 10.01.2022 на суму 22850 грн.- за написання та подачу позову про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей; №27 від 18.01.2022 р. на суму 6390 грн. - за написання та подача адвокатського запиту щодо отримання довідки про доходи; №339 від 04.02.2022р. на суму 6375 грн. - за формування доказової бази щодо фіксованої суми аліментів; №52 від 11.02.2022 р. на суму 4200 грн. - за написання та подання адвокатського запиту щодо отримання довідки про доходи до Пенсійного фонду; №337 від 15.08.2022 р. на суму 11340 грн. - за направлення заяви про компенсацію правової допомоги; № 338 від 03.08.2022 р. на суму 51510 грн.- за підготовку, оформлення та направлення письмових пояснень на відзив у справі, комунікацію з ОСОБА_7 стосовно можливості мирного врегулювання спору; №340 від 10.08.2022 р. на суму 17955 грн. - за участь в судовому засіданні 09.08.2022 р. у справі, та рахунки на оплату за надані послуги № 9 від 10.01.2022 р. на суму 22850 грн., №25 від 18.01.2022 р. на суму 6390 грн., №49 від 02.02.2022 р. на суму 21250 грн., №59 від 11.02.2022 р. на суму 15540 грн., №351 від 03.08.2022р. на суму 51510 грн., №355 від 10.08.2022р. на суму 17955 грн.; платіжне доручення №@2PL415067 від 14.01.2022 р., платіжне доручення №@2PL297085 від 26.01.2022 р., платіжне доручення №@2PL070837 від 04.02.2022 р., платіжне доручення №@2PL928060 від 18.02.2022 р., платіжне доручення №@2PL206207 від 15.08.2022 р., платіжне доручення №@2PL205833 від 15.08.2022 р., платіжне доручення №@2PL206374 від 15.08.2022 р.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «МІЛЛЕР», 27 грудня 2021 року укладено Договір №785/3/27-12-2021 про надання правничої (правової) допомоги та додаткову угоду №1 до договору від 27.12.2021.

Пунктом 1 Додаткової угоди до Договору №785/3/27-12-2021 про надання правничої допомоги передбачено, що сторони погодили, що клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання згідно Договору та даної Додаткової угоди передплату 600 доларів США, що відповідає 16338 грн. за курсом міжбанку, встановленим на дату підписання даної Додаткової угоди.

Пунктом 2 Додаткової угоди оплата, що передбачена п.1 Додаткової угоди розрахована на ознайомлення з матеріалами справи клієнта; аналіз матеріалів та загалом справи клієнта, розробка стратегії (орієнтовний план дій) по справі клієнта.

Відповідно до п.5 Додаткової угоди розмір вартості надання правничої допомоги формується відповідно до погодинної оплати: уповноваженої особи Адвокатського об`єднання - робочий час - 150 дол. США, за курсом міжбанку, станом на момент формування та направлення адвокатським обєднанням рахунку клієнту , неробочий нас - 300 дол. США, за курсом міжбанку, станом на момент формування та направлення адвокатським обєднанням рахунку клієнту.

В пункті 3.1. Договору про надання правничої правової допомоги сторони погодили загальний порядок (не єдиний) здійснення розрахунків, а саме, що клієнт зобов`язаний сплатити гонорар на користь Адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту направлення Адвокатським об`єднанням рахунку Клієнту на його електронну адресу зазначену в реквізитах до Договору, якщо інше не зазначено у відповідній Додатковій угоді до даного Договору.

Перелік та вартість послуг за Договором про надання правничої допомоги від 27.12.2021 визначено актами надання послуг, наданих адвокатом за договором про надання правничої допомоги.

Згідно актів надання послуг, загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 120110 грн.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача надано докази витрат пов`язаних з правничою допомогою, а саме договір про надання правничої допомоги №09/2021 укладений між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Гаро Ганною Олексадрвіною, додатковий договір №3 від 20.02.2022 року до договору про надання правничої допомоги №09/2021 укладений між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Гаро Ганною Олексадрвіною, квитанція 0.0..1 про оплату послуг адвоката на суму 17000 грн., квитанція 0.0..1 про оплату послуг адвоката на суму 15000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

З актів надання послуг визначено, що клієнт прийняв послуги з правничої допомоги, що були виконані відповідно до завдань замовника на виконання умов Договору про надання правничої допомоги від 27.12.2021 в обсязі за актом надання послуг.

Згідно актів надання послуг, загальна вартість витрат на правничу допомогу становить 120110 грн.

Таким чином, під час розгляду справи позивач та відповідач понесли витрати на правничу допомогу, на підтвердження чого надали належні докази, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення судових витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача підлягає зменшенню, з огляду на таке.

Ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витратна правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В частині 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Гаро Г.О. надано до суду заперечення проти зазначеного позивачем розміру судових витрат, вважаючи, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необґрунтований та неспівмірний з складністю справи і просить суд зменшити їх розмір. Вважає, що заявлений позивачем загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу істотно, понад ніж вдвічі перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Відповідно до положень ч.4 ст. 141 ЦПК України якщо сума витрати, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Позивач просить суд стягнути з відповідача усі заявлені нею необґрунтовані судові витрати, у той час, як позов було задоволено частково (2/5 частини вимог).

В запереченнях до зави заявлених позивачем розміру судових витрат, представник відповідача просив відмовити у відшкодуванні судових витрат позивача в частині необґрунтованого істотного перевищення заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат (50000 грн.). Враховувати необґрунтованість та нерозумність розміру заявлених позивачем витрат і зменшити розмір судових витрат позивача на правничу допомогу, що підлягає розподілу у даній справі, до 30000 грн. Розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог та відповідно до обґрунтованості й розумності таких витрат, а саме: відшкодувати 2/5 від понесених витрат нею у розмірі 30000 грн. судових витрат, тобто 12000 грн.; відшкодувати відповідачу 3/5 понесених ним у розмірі 32000 грн. судових витрат, тобто 19200 грн. Зобов`язати ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 різницю між понесеними сторонами судовими витратами, а саме 7200 грн.

Суд частково погоджується з такими доводами відповідача, враховуючи наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, фактично виходячи із позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які вона очікує понести становлять 50000 грн.

09.08.2022 р. рішенням Солом`янського районного суду м. Києва позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задоволено частково.

Разом з тим, представник позивача 15.08.2022 після ухвалення рішення надіслав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 120110 грн.

Відповідно до положень ч.4 ст. 141 ЦПК України якщо сума витрати, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При визначенні розміру правової (правничої) допомоги, яка підлягає до стягнення, суд враховує положення статті 141 ЦПК України, якою, зокрема, передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, представником відповідача доведено підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

За таких обставин, суд вважає, розподілити судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог та відповідно до обґрунтованості й розумності таких витрат, а саме: відшкодувати понесені витрати позивачем у розмірі 20000 грн. на правничу допомогу; відшкодувати відповідачу витрати на правничу допомогу у розмірі 19 200 грн.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет позову та складність справи, час, витрачений адвокатом для надання послуг, з урахуванням обсягу роботи та кількості годин, необхідних, з точки зору суду, для її виконання фахівцем у галузі права, з урахуванням зібраних та наданих суду доказів, беручи до уваги задоволення позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 20000 гр. витрат на правничу допомогу, а також стягнення з позивача на користь відповідача 19200 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 76-81, 133, 137, 141, 259, 260, 265, 270, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення по справі №760/2061/22 (провадження №2/760/6784/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів:

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) 20000 грн. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 19200 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.