Номер провадження: 22-ц/813/8009/22
Справа № 505/704/20
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.10.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Склярської І.В.

суддів: Приходько Л.А.,

Семиженка Г.В.,

секретар Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_1 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року у складі судді Івінського О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Короткий зміст вимог заяви

10 березня 2020 року ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, звернувся із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області в якому просив:

визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) на території колишньої Липецької сільської ради Подільського району Одеської області у колишньому КСП ім. Леніна, згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 20.08.1997 р. серія ОД14-019 на право колективної власності на землю площею 5582,5 га ( а.с. 18-19).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 в 1978 році був прийнятий в члени колгоспу «ім. Леніна» та після реорганізації колгоспу в КСП ім. Леніна і на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю КСП «ім. Леніна» - 20 серпня 1997 року був членом КСП, працював робочим, однак, помилково не був внесений до списку членів КСП «ім. Леніна», сертифікат на земельну частку (пай) не отримав, що є підставою для відновлення його порушеного права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі особи, які подали апеляційну скаргу просять рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що суд першої інстанції на час видачі Державного акту на землю позивач був членом КСП. В архівній довідці про стаж роботи є запис про трудодні з 1998 року, а відсутність запису про трудодні за 1995-1997 роки пояснюється тим, що в КСП не було роботи і такі записи наявні у всіх членів КСП на той час.

Крім того, в трудовій книжці є записи про прийняття на роботу (04.12.1989) та звільнення у зв`язку із реорганізацією КСП (08.02.2000), тобто станом на 08.02.2000 позивач залишався членом КСП, а тому на час передачі у колективну власність землі 20.08.1997, він мав право на земельний пай.

(2) Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представник відповідача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при винесенні рішення рада покладається на розсуд суду.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не надано доказів його членства у вказаному КСП. Крім того, в період видачі Державного акту на право колективної власності на землю, в довідці про стаж позивача у цей період зазначений прочерк. Суд виходив з того, що позивач не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог; позивач правомірно не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) у КСП «ім. Леніна». А отже, підстави для задоволення позову відсутні.

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , запис за № 1 свідчить, що 04.12.1989 він був прийнятий на роботу в колгосп імені Леніна, наступна запис № 2 свідчить, що 08.02.2000 він звільнений, у зв`язку з реорганізацією КСП імені Леніна по переводу в ТОВ АФ Темп ст. 36 КЗпП України (а.с.11).

В наданій позивачем копії архівної довідки про реорганізацію, виданою трудовим архівом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області за № 64/16-27 від 05.02.2020 наявна наступна інформація: 1958-1996 - колгосп ім. Леніна; 1997-1999 - колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) ім. Леніна; 2000-2005 - товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма Темп. Колгосп ім. Леніна було перейменовано в КСП ім. Леніна в 1997 р. (протокол №07.03.1997р.), а КСП ім. Леніна реформовано в 2000 в ТОВ АФ Темп. (а.с.зв.с.8)

В документах архівного фонду № 46-Т, опис 1-о/с «Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірми «Темп» с. Липецьке Подільського (Котовського району) Одеської області у книгах обліку стажу колгоспників значиться прізвище « ОСОБА_1 » (редакція тексту) та нарахування йому вихододнів за такі роки : 1978 - 5 вихододнів, 1979 - 9 вихододнів; 1980 - 1 вихододень; 1981 - прочерк (справа 61, аркуш 72); 1982 - 156 вихододнів; 1983 - 289 вихододнів; 1984 - 279 вихододнів; 1985- 221 вихододень; 1986 - 239 вихододнів; 1987 - 92 вихододні; 1988- 145 вихододнів; 1989 -307 вихододнів; 1990 -318 вихододнів; 1991 215 вихододнів; 1992 - 58 вихододнів; 1993- 278 вихододнів; 1994 - 76 вихододнів; 1995-1997- прочерк; 1998 - 38 вихододнів (а.с. 8).

20 серпня 1997 року колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна виданий Державний акт на право власності на землю (серія ОД-14-019), згідно якого у колективну власність передано 5582,5 гектарів землі в межах згідно з планом, на підставі рішення VI сесії ХХІІ скликання Липецької сільської Ради від 04 квітня 1997 року (а.с. 15).

В додатку № 1 до Державного акту ОД-14-019 зазначено список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, в переліку яких ОСОБА_1 не значиться (а.с. 16).

Відповідно до пункту першого Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі по тексту Порядок) паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі, створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом другим Порядку мають члени сільськогосподарського підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, у тому числі, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною дев`ятою статті п`ятої Земельного кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документу, що посвідчує це право.

У ч. 2 ст. 23 Земельного Кодексу України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акту додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акту на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акту та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Порядку має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Разом з тим, позивач має довести, що право, яке він просить визнати за ним, було порушено.

Головним критерієм для одержання права на земельну частку (пай) є факт членства громадянина в колективному сільськогосподарському підприємстві на момент реєстрації Державного акту на право колективної власності на землю.

Доказів того, що апелянт був прийнятий у члени КСП «ім. Леніна», матеріали справи не містять. За відсутності запису у трудовій книжці про працевлаштування у КСП ім. Леніна, відсутності підтвердження трудової діяльності за архівною довідкою у період 1995-1997 роки , не можна вважати, що позивач належними та допустимими доказами підтвердив своє перебування в членах КСП на час передачі державного акту - 20.08.1997.

Встановивши, що позивач на момент розпаювання КСП «ім. Леніна», а саме 20 серпня 1997 року, не був його членом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Щодо судових витрат

Судові витрати, понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу, з підстав залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374-375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та адвоката Осокіна Сергія Юрійовича, який діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови суду складено 01 листопада 2022 року.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.А. Приходько

Г.В. Семиженко