Справа № 727/5756/22
Провадження № 2/727/1377/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника позивача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: Бобика Й.Б.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого зазначено, що 08 лютого 2022 року позивач замовив у відповідача, який свою підприємницьку діяльність здійснює через магазин «Ці двері» у АДРЕСА_1 в, 5 блоків міжкімнатних дверей, виробництва фабрики «Папа Карло», модель МЛ-01 (ясень білий, скло бронзового кольору). Загальна вартість замовлених дверей складала 40 230 гривень. В момент замовлення позивач вніс в якості авансу 28200 гривень, обіцяний строк доставки дверей 3-4 тижні. На підтвердження факту замовлення дверей та внесення авансу відповідач видав позивачу накладну № М-59.341 від 08 лютого 2022 року. У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану магазин «Ці двері», як і більшість суб`єктів господарювання в м. Чернівці, до кінця березня 2022 року не працював. З початку квітня 2022 року бізнес в м. Чернівці почав відновлювати свою діяльність. Магазин «Ці двері» також з початку квітня 2022 року відновив свою роботу. Однак, не зважаючи на чисельні звернення позивача до відповідача щодо доставки замовлених дверей останній не виконував своїх зобов`язань та продовжував протиправно користуватися грошовими коштами позивача. 18 червня 2022 року відповідачу було направлено вимогу про доставляння замовлених дверей або, у разі неможливості доставити замовлені двері, повернути грошові кошти, сплачені позивачем в якості авансу в розмірі 28200 гривень протягом 7 (семи) календарних днів з моменту вручення даної вимоги, яку відповідач отримав 22 червня 2022 року. Однак, як вказує позивач, дана вимога була проігнорована. Вказаними діями, на думку позивача, йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданням, приниженні честі та гідності, яких позивач зазнав у зв`язку з тривалою протиправною відмовою відповідача доставити замовлені двері або повернути грошові кошти, сплачені позивачем у якості авансу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 35000 гривень. Позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу 5 блоків міжкімнатних дверей виробництва фабрики «Папа Карло», модель МЛ-01 (ясень білий, скло бронзового кольору), укладений 08 лютого 2022 року між позивачем та відповідачем, а також стягнути з відповідача на користь позивача 63200 гривень, з яких 28200 гривень аванс, та 35000 гривень відшкодування моральної шкоди.

Позивач та його представник вимоги позову у частині стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 35000 гривень підтримали з викладених у позові підстав. Позивач своїми показами підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Щодо вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 28200 гривень, сплачених у якості авансу, то представник позивача просив у цій частині позов залишити, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, без розгляду, оскільки відповідач повернув позивачу зазначені кошти.

Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували. Надали до суду відзив, згідно якого у відповідності до дилерського договору № 216 від 01 жовтня 2021 року, укладеного відповідачем (дилер у договорі) з товариством з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС» (постачальник у договорі), яке є виробником дверних полотен та супутніх товарів торгової марки «Фабрика дверей Папа Карло», постачальник зобов`язаний поставити і передати на умовах поставки, зазначеної у дійсному договорі, продукцію дилеру, а дилер зобов`язаний прийняти і оплатити продукцію у відповідності до замовлень для подальшої реалізації такої користувачу. П. 8.1 договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором в разі настання обставин непереборної сили. 08 лютого 2022 року позивач за місцем здійснення відповідачем підприємницької діяльності замовив у нього міжкімнатні двері, виробником котрих є фабрика дверей « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_2 ). При оформленні замовлення, повна вартість якого становила 40230 гривень, позивачем було сплачено аванс в розмірі 28200 гривень. На підтвердження отримання замовлення на виготовлення міжкімнатних дверей, 09 лютого 2022 року фабрика виписала та надіслала відповідачеві заказ № М-59345, в якому вказано термін готовності замовлення до відправлення 22 дні, тобто 03 березня 2022 року. На дату виготовлення замовлення, а це не раніше 03 березня 2022 року, в Україні був введений воєнний стан та мала і має місце дія форс-мажорних обставин, а відтак, відповідач, який пов`язаний виконанням взятих на себе зобов`язань з товариством з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС», фабрика по виготовленні дверей якого на даний час зруйнована у наслідок бойових дій, та яке є виробником дверних полотен торгової марки «Фабрика дверей ОСОБА_4 », не несе жодної відповідальності за їх невиконання. Разом з тим, не дивлячись на це, відповідач 26 липня 2022 року, ще до відкриття провадження по даній цивільній справі, переказав на рахунок позивача вказані у його письмовій вимозі грошові кошти в сумі 28200 гривень. Тобто жодних матеріальних збитків позивач не зазнав, тобто відсутня протиправна поведінка відповідача через призму дії форс-мажорних обставин. Мотивуючи отримані душевні страждання, позивач разом з тим не зазначає, внаслідок знищення чи пошкодження якого майна він їх зазнав, а обмежується виключно цитуванням матеріального права без будь-якої аргументації та надання належних доказів.

Представником позивача було надано відповідь на відзив, згідно якого відповідно до умов дилерського договору № 216 від 01 жовтня 2021 року, укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС», а саме п. 1.2, кількість, асортимент ціна на продукцію узгоджуються сторонами на кожне замовлення окремо у відповідному замовленні, які є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 4.3 заказна продукція відвантажується дилеру за умови 70 % передплати і доплати 30 % протягом 7 календарних днів з моменту відвантаження, а для складської продукції 100 % передплати, якщо інше не передбачено письмовими домовленостями. В разі відмови від передплаченої партії на замовну продукцію, передплата не повертається. Передплата використовується для закупівлі сировини, матеріалів та виготовлення продукції (п.8.3.1). Відповідно до умов замовлення № М-59345 від 09 лютого 2022 року строк готовності замовлення до відвантаження складає 22 дні з моменту підписання замовлення і надходження передплати. В останньому абзаці замовлення № М-59345 від 09 лютого 2022 року зазначено, що умови оплати: передплата 70 % від загальної суми замовлення, доплата 30 % протягом 7 днів з дня відвантаження продукції. З наведених умов дилерського договору та замовлення № 59345 від 09 лютого 2022 року вбачається, що зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС» перед відповідачем щодо виготовлення дверей, які позивач замовив у відповідача, як дилера, повинні були виникнути з моменту надходження передплати у розмірі 70 % від загальної суми замовлення. Відсутність факту внесення відповідачем передплати у розмірі 70 % від загальної суми замовлення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС» не породжувало у останнього зобов`язань щодо виготовлення замовлених дверей, у зв`язку з чим відповідач безпідставно посилається на дію форм-мажорних обставин, обумовлених військовою агресією, як наслідок, руйнуванням виробничих потужностей фабрики-виробника. Відмова відповідача від надання позивачу підтвердження перерахування коштів виробнику дверей була свідченням протиправного користування відповідачем грошовими коштами позивача, що й стало причиною звернення позивача до суду.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 лютого 2022 року позивач замовив у відповідача, який свою підприємницьку діяльність здійснює через магазин «Ці двері» у АДРЕСА_1 в, 5 блоків міжкімнатних дверей, виробництва фабрики «Папа Карло», модель МЛ-01 (ясень білий, скло бронзового кольору). Загальна вартість замовлених дверей складала 40 230 гривень. В момент замовлення позивач вніс в якості авансу 28200 гривень. На підтвердження факту замовлення дверей та внесення авансу відповідач видав позивачу накладну № М-59.341 від 08 лютого 2022 року.

Відповідач свого зобов`язання перед позивачем щодо доставки замовлених дверей не виконував, у зв`язку з чим 18 червня 2022 року відповідачу було направлено вимогу про доставляння замовлених дверей або, у разі неможливості доставити замовлені двері, повернути грошові кошти, сплачені позивачем в якості авансу в розмірі 28200 гривень протягом 7 (семи) календарних днів з моменту вручення даної вимоги, яку відповідач отримав 22 червня 2022 року.

26 липня 2022 року відповідач перерахував на рахунок позивача вказані у його письмовій вимозі грошові кошти в сумі 28200 гривень.

Вказане визнано сторонами та не потребує додаткового доказування.

З оглядну на повернення відповідачем позивачу грошових коштів у розмірі 28 200 гривень представника позивача звернувся до суду із заявою про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про повернення грошових коштів у розмірі 28 200 гривень на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки відповідач такі кошти повернув і дана вимога є неактуальною.

Пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України регламентована можливість суду залишити позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що позивач із своїм представником на власний розсуд ще до початку розгляду справи по суті розпорядилися належним їм суб`єктивним процесуальним правом, суд вважає, що заява про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про повернення грошових коштів у розмірі 28 200 гривень підлягає задоволенню.

Таким чином, на вирішення суду постановлено вимогу про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування моральної шкоди.

Так, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 638 ЦК України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що сторони уклали договір купівлі-продажу в усній формі, який є укладеним з моменту досягнення згоди щодо істотних умов цього договору, а саме предмету договору, строку поставки, ціни договору, передоплати.

Також суд зазначає, що власне і відповідач не заперечує факт укладення договору, а навпаки, своїми конклюдентними діями, зокрема шляхом повернення передоплати підтверджує, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що між сторонами укладено договір роздрібної купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 704 ЦК України якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) - це надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України оприлюднила офіційний лист щодо засвідчення форс-мажорних обставин, яким визнала військову агресію рф проти України форс-мажорними обставинами з 24 лютого 2022 року.

Обставини форс-мажору, за загальним правилом, звільняють сторони від відповідальності за порушення зобов`язання, тобто від нарахування неустойки (штрафу, пені) за неналежне виконання зобов`язань. Таким чином, введення воєнного стану на території України є форс-мажором та може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань. Однак, настання обставини непереборної сили не може бути підставою для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставно збережені кошти.

При цьому, судом встановлено, що у відповідності до дилерського договору № 216 від 01 жовтня 2021 року, укладеного відповідачем (дилер у договорі) з товариством з обмеженою відповідальністю «ГАММА-ПЛЮС» (постачальник у договорі), останнє є виробником дверних полотен та супутніх товарів торгової марки «Фабрика дверей Папа Карло», виробничі потужності товариства знаходилися на території АДРЕСА_2 , яке постраждало у наслідок збройної агресії РФ, що зумовило припинення діяльності товариства по виробництву дверей, у тому числі призвело до невиконання замовлення позивача, поставленого останнім перед відповідачем. Надані відповідачем докази в достатній мірі підтверджують зазначені обставини, а доводи позивача про неналежність та недопустимість таких доказів не спростовують встановлених судом фактичних обставин по справі.

Таким чином, з вивчених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи та враховуючи загальновідомі обставини щодо збройної агресії рф проти України, судом встановлено, що у діях відповідача відсутня ознака протиправності, за яких було порушено умови договору, так як такий договір було порушено не з його вини, а в силу непереборних обставин, відтак відсутній і причинний зв`язок між діями відповідача та наслідками. Крім того, усі матеріальні збитки, згідно умов договору, відшкодовані відповідачем позивачу ще до відкриття провадження по справі.

З огляду на вищезазначене, виконання умов договору не залежало від дій чи бездіяльності відповідача та свідчить про відсутність його вини в цьому, що не є безумовним наслідком для розірвання відповідного договору, у зв`язку з чим судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Крім того, така позовна вимога є похідною від вимоги про повернення грошових коштів у розмірі 28 200 гривень, внесених у якості передоплати згідно умов договору, яка підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, виходячи з приписів законодавства та досліджених матеріалів справи, позивачем не доведено належними і допустимими доказами факту заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, а також не доведено причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням відповідача та невиконанням умов договору з вини відповідача і виникненням з цього приводу у позивача страждань, у зв`язку з чим судом не вбачається підстав для задоволення вимог позивача і у цій частині позову.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 23, 205, 611, 615, 617, 626, 627, 631, 638, 639, 655, 656, 698, 704 ЦК України, ст. 218 ГК України, ст.10, 12, 76-81, 141, 257, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кучера Віталія Миколайовича про залишення в частині вимог позовної заяви без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 в частині позовних вимог про повернення грошових коштів у розмірі 28 200 гривень.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (адреса діяльності: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення виготовлено 31 жовтня 2022 року.

Суддя П.С. Гавалешко