Дата документу 13.10.2022
Справа № 501/2233/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2022 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в загальному порядку, в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу № 501/2233/22

за позовом: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

третя особа: Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Данченка, буд.3-б

предмет та підстави позову: про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька,

учасники справи - не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача та відповідача.

17.08.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини щодо відомостей про батька.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 2005 року по 2006 року були романтичні стосунки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина ОСОБА_4 , при цьому в записі про батька дитини в свідоцтві про народження записаний батьком ОСОБА_5 . Шлюб не укладали. Позивач не знав, що він не записаний батьком дитини, адже мати дитини про це його не повідомила. Позивач піклувався про дитину, допомагав та піклувався за ним як рідний батько. Лише після смерті матері дитини, позивач дізнався, що юридично дитина не має жодного відношення до нього та позбавлена права наслідування за ним.

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24.04.2019 року ОСОБА_6 було позбавлено волі строком на 2 роки 1 місяць. Рішенням ВК ЧМР Одеської області №223 від 22.08.2018 року призначено ОСОБА_2 опікуном малолітнього ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьківство позивача може підтвердити сама дитина та опікун дитини.

А тому позивач змушений звернутись до суду та просить суд:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Ліда, Гроденської області, Республіки Білорусь, РНКОПП: НОМЕР_1 ) батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, Україна).

Зобов`язати Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (громадянина України, уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, Україна), а саме: у графі «Відомості про батька» вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Ліда, Гроденської області, Республіки Білорусь.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заву про розгляд справи без її участі, визнала позовні вимоги, просила суд винести рішення (а.с. 37-40).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, сповіщалась належним чином ( а.с. 33).

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував проти позовних вимог (а.с. 37-44).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, сповіщалась належним чином ( а.с. 33).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2022 року було відкрито провадження по справі (а.с. 32).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження в записі про батька дитини записаний ОСОБА_5 (а.с. 16).

Згідно вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 24.04.2019 року ОСОБА_6 було позбавлено волі строком на 2 роки 1 місяць (а.с. 21-24).

Відповідно Рішенням ВК ЧМР Одеської області №223 від 22.08.2018 року призначено ОСОБА_2 опікуном малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 25-26).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.03.2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб та визначено прізвище сторін « ОСОБА_9 » (а.с.28).

Копія свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27).

Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог, просив суд винести рішення в інтересах дитини та розглянути справу без її участі (а.с. 37-39).

V. Оцінка Суду.

За змістом ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, що матір ОСОБА_4 ОСОБА_8 , на час народження та реєстрації дитини в органах ДРАЦС не перебувала в зареєстрованому шлюбі, тому в актовому записі про народження дитини, відомості про батька записані за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц).

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України».

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Позивачем не підтверджено свої позовні вимоги належними доказами: висноком судово-генетичної експертизи.

«Суд не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем» на це звернув увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 25.05.2022 року за справою № 675/2136/19.

Висновок медичної експертизи генетичної ідентифікації на батьківство позивачем ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи наведене вище, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання батьківства, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити. Не підлягає задоволенню і вимога позивача про внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки є похідною від основних вимог.

Керуючись ст.ст. 211, 217, 258-259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про:

Визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Ліда, Гроденської області, Республіки Білорусь, РНКОПП: НОМЕР_1 ) батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, Україна).

Зобов`язання Чорноморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) , внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (громадянина України, уродженця м. Іллічівськ, Одеської області, Україна), а саме: у графі «Відомості про батька» вказати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Ліда, Гроденської області, Республіки Білорусь - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області Смирнов В.В.