Провадження № 4-с/761/106/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Вдовкіній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмак Олександр Олександрович, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Денавіта», Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) Полісмака О.В., у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо ненадання представнику боржника матеріалів виконавчого провадження № 63978933 та зобов`язати його надати ці матеріали; скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 12.10.2021 р. у частині накладення арешту на грошові кошти, зараховані на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я боржника у АТ КБ «ПриватБанк», згідно платіжного доручення від 02.11.2021 р. № 253 в сумі 360000,00 грн.; зняти арешт з грошових коштів ТОВ «Денавіта», які зараховані на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я боржника у АТ КБ «ПриватБанк», згідно платіжного доручення від 02.11.2021 р. № 253 в сумі 360000,00 грн.; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» здійснити повернення (списання) з рахунку, відкритого на ім`я боржника, грошових коштів у сумі 360000,00 грн. на користь ТОВ «Денавіта».

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 63978933 з примусового виконання виконавчого листа № 761/29374/19, виданого 21.12.2020 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за розпискою від 29.03.2019 р. в сумі 150000,00 євро та судового збору в сумі 5859,05 грн. Постановою головного державного виконавця Полісмака О.В. від 12.10.2021 р., винесеною у рамках вказаного виконавчого провадження, накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках. Заявник зазначає, що ТОВ «Денавіта» помилково перерахувало на його рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти в сумі 360000,00 грн., які згідно постанови від 12.10.2021 р. були арештовані. Крім того заявник вказує, що на його письмову заяву з приводу ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, державним виконавцем вказані матеріали не надано. Таким чином, посилаючись на те, що бездіяльність державного виконавця щодо ненадання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення та щодо незняття арешту з помилково перерахованих на його рахунок грошових коштів є неправомірною, оскільки це суперечить вимогам закону, заявник вважає, що вказаною бездіяльністю державного виконавця були порушені його права, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною скаргою.

Ухвалою від 21.01.2022 р. скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Денавіта» в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заінтересованих осіб.

Вислухавши пояснення представника заявника та представника заінтересованої особи ТОВ «Денавіта», дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження № 63978933 з примусового виконання виконавчого листа № 761/29374/19, виданого 21.12.2020 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за розпискою від 29.03.2019 р. в сумі 150000,00 євро та судового збору в сумі 5859,05 грн.

Постановою головного державного виконавця Полісмака О.В. від 12.10.2021 р., винесеною у рамках вказаного виконавчого провадження, накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках.

Заявник зазначає, що 02.11.2021 р. ТОВ «Денавіта» помилково перерахувало на його рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти в сумі 360000,00 грн., які згідно постанови від 12.10.2021 р. були арештовані, а тому заявник позбавлений можливості повернути вказані кошти власнику.

Крім того заявник вказує, що на його письмову заяву з приводу ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, державним виконавцем вказані матеріали не надано.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник, як на підставу для її задоволення, посилається на неправомірну бездіяльність державного виконавця щодо ненадання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення та щодо незняття арешту з помилково перерахованих грошових коштів, оскільки у такому випадку він позбавлений можливості повернути ці грошові кошти дійсному власнику, а тому вважає, що вказаною бездіяльністю державного виконавця порушуються його права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону № 1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, з метою примусового виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63978933.

Відповідно до ч.2 ст. 48 Закону № 1404-VІІ стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Положеннями ст. 56 Закону № 1404-VІІ визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

На виконання зазначених вище положень закону, 12.10.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на належних боржнику відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті боржником після винесення цієї постанови, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону № 1404-VІІІ повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VІІІ.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина 4 статті 59 Закону № 1404-VІІІ).

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови від 12.10.2021 р. накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий боржником у АТ КБ «ПриватБанк», на який як зазначає заявник ТОВ «Денавіта» було помилково перераховано грошові кошти згідно платіжного доручення від 02.11.2021 р. № 253 в сумі 360000,00 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що вказаний рахунок боржника, кошти на якому державним виконавцем були арештовані, є поточним рахунком, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, при цьому зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Будь-яких інших доказів на підтвердження помилковості перерахування вказаних коштів ТОВ «Денавіта» або безпідставності отримання їх ОСОБА_1 , суду надано не було, крім пояснень представників вказаних заінтересованих осіб. Разом з тим, в платіжних документах, за якими зазначені кошти були перераховані заявнику, визначена підстава такого перерахування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем в установленому законом порядку з метою реального виконання рішення суду вчинено дії в рамках виконавчого провадження № 63978933 щодо накладення арешту на кошти боржника, зокрема 12.10.2021 р. винесено відповідну постанову, що жодним чином не суперечить вимогам закону, при цьому правові підстави для зняття арешту з грошових коштів, які перераховано на рахунок боржника ТОВ «Денавіта» відсутні.

Крім того, заявником жодним чином не підтверджено факту ненадання державним виконавцем на заяву його представника матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

За таких обставин, оскільки заявником не підтверджено належними і допустимими доказами факту допущення державним виконавцем бездіяльності у рамках виконавчого провадження № 63978933, пов`язаної з ненаданням матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення та з незняттям арешту з перерахованих ТОВ «Денавіта» на рахунок боржника грошових коштів, тому судом не встановлено порушень прав чи свобод заявника з боку державного виконавця, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на бездіяльність та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полісмак Олександр Олександрович, ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Денавіта», Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: