Справа № 127/6384/22
Провадження 2-о/127/120/22
У Х В А Л А

11 квітня 2022 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

21.03.2022 року судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м. Вінниці про встановлення факту, що має юридичне значення.

У заяві ОСОБА_1 вказав, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані його бабуся ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 . Заявник має статус учасника бойових дій та відповідні пільги, але не може реалізувати право на користування пільгами на житлово-комунальні послуги, оскільки не зареєстрований за фактичним місцем проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звертався до начальника КЕВ м. Вінниці з проханням надати довідку про фактичне проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , однак, отримав відмову, тому звернувся до суду про встановлення факту, що має юридичне значення спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в заяві на усунення недоліків від 05.04.2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гук Г.І. вказав, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 необхідне для реєстрації фактичного місця проживання, так як без такої реєстрації йому не надають житлово-комунальні пільги, на які він має право, а керівництво КЕВ м. Віннниці відмовляє йому у такій реєстрації.

Із доданих до заяви доказів також вбачається, що оскільки ОСОБА_1 не надав правовстановлюючих документів ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. від 27.10.2021 року було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його баби ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Сутністю провадження у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що у ньому відсутній спір про право, об`єктом судового захисту є охоронюваний законом інтерес, предметом судової діяльності є встановлення визначених юридичних фактів з метою подальшого здійснення заявниками своїх суб`єктивних прав.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК).

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження.

Зазначений у частині першій ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, за змістом частини другої вказаної статті, суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки, а саме, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У силу вимог ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 3 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та доданих до неї документів у цій справі вбачається спір про право - про реєстрацію ОСОБА_1 в приміщенні, яке належить КЕВ м. Вінниці та отримання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг.

Зважаючи на норми законодавства, матеріали заяви та вимоги заявника, суд дійшов висновку, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Отже, заявник не позбавлений можливості захистити свій інтерес у спосіб, що не суперечитиме вимогам процесуального законодавства.

З огляду на підстави й предмет заяви про встановлення факту, враховуючи, що під час вирішення питання про відкриття провадження у справі вбачається спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та роз`яснити заявникові право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Згідно квитанції від 04.04.2022 року на рахунок UA0002856 ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в сумі 496, 20 грн., який на підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 260, 315 ч. 4 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним згідно квитанції від 04.04.2022 року на рахунок НОМЕР_2 судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Ухвала в частині повернення судового збору оскарженню не підлягає, в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, що передбачений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 11 квітня 2022 року.

Суддя: