Справа № 336/5261/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 10.10.2022 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, просить визнати його батьком дитини малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису №328 від 15.03.2011 про народження ОСОБА_2 в частині прізвища дитини та відомостей про батька.

Справу передано в провадження визначеного головуючого судді 11.10.2022 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2022.

Ухвалою судді від 17.10.2022 вказана позовна заява залишена без руху у зв`язку із виявленими недоліками, із наданням позивачу строку п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення, шляхом подання до матеріалів справи уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, із зазначенням доказів на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог, та їх наданням у оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Позивач 21.10.2022 одержав копію ухвали суду, що підтверджено матеріалами справи (розпискою позивача від 21.10.2022) та 26.10.2022 подав до суду уточнену заяву про встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження, проте, на виконання саме вимог ухвали суду від 17.10.2022.

Суддя, перевіривши виконання вимог ст.175-177 ЦПК України, встановила, що позовна заява підлягає залишенню без руху повторно із наданням строку для усунення недоліків з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 175, ч.5 ст.177 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, в ухвалі від 17.10.2022 суддею наголошено, що позивачем не обґрунтовано підстави звернення до суду із вказаними позовними вимогами до органу реєстрації цивільного стану. Позивач мав зазначити, в чому полягає невизнання відповідачем його прав, або зазначити в суб`єктному складі й заявити позовні вимоги до інших осіб, що мають споріднення із дитиною, є її опікуном або опікуються її вихованням й оспорюють батьківство ОСОБА_1 , що обгрунтує застосування положень ст.128 СК України та звернення до суду в порядку позовного провадження.

Суддею також було роз`яснено, що встановлення факту батьківства в порядку окремого провадження на підставі заяви відрізняється від визнання батьківства в позовному провадженні саме відсутністю спору щодо батьківства дитини.

Проте, первісно звернувшись до суду саме із позовною заявою, не змінивши предмет або пістави позову, залишивши первісний суб`єктний склад, не обгрунтувавши наявність спору про право цивільне, позивач подав заяву в порядку окремого провадження, що є процесуально недопустимим.

Так, статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі №369/10789/14-ц, провадження №14-703цс19, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Крім того, у пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17, провадження № 61-9545сво21.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно із частиною третьою статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Водночас не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15, провадження № 12-15гс19.

Верховний Суд також неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Так, позивачу на виконання ч.1 ст.175 ЦПК України слід обгрунтувати звернення до суду, зазначивши та надавши відповідні докази згідно з п.5 ч.3 ст.175, ч.5 ст.177 ЦПК України, мотивувати по тексту позовної заяви (а не заяви в порядку окремого провадження), в чому полягає невизнання відповідачем (Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)) його прав, або зазначити в суб`єктному складі й заявити позовні вимоги до інших осіб, що мають споріднення із дитиною, є її опікуном або опікуються її вихованням й оспорюють батьківство ОСОБА_1 . Саме таке обгрунтування свідчитиме про наявність спору про право цивільне та наявність підстав звернення до суду в порядку позовного провадження.

В іншому випадку, оскільки зміна порядку розгляду справи з позовного на окреме провадження процесуально неможлива, ОСОБА_3 може реалізувати своє право на судовий захист та звернутись до суду із заявою в порядку окремого провадження, проте, не в порядку виконання недоліків у цій справі, а ініціюючи нове судове провадження.

За змістом ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху в порядку ст.185 ЦПК України, із наданням п`ятиденного строку для усунення вказаних недоліків з дня вручення ухвали.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, - у зв`язку із виявленими, перерахованими вище недоліками, повторно надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для їх виправлення, шляхом подання до матеріалів справи позовної заяви, яка відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, із зазначенням доказів на підтвердження обставин в обґрунтування позовних вимог, та їх наданням у оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (01.11.2022) та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Вайнраух