головуючий у суді І інстанції Таран Н.Г.
провадження № 22-ц/824/1589/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив стягнути з відповідача на його користь суму матеріальних збитків (матеріальної шкоди) у розмірі 209 164 грн, завдану відповідачем внаслідок залиття квартири позивача та суму моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., завдану відповідачем внаслідок залиття квартири позивача.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . З вини відповідача, який є власником квартири АДРЕСА_2 , сталося залиття квартири позивача, що спричинило йому шкоду у розмірі 209 164 грн, що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_3 . Також внаслідок залиття квартири позивачу та його сім`ї завдано моральної шкоди, яка виразилася в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення обґрунтоване тим, що акт огляду квартири АДРЕСА_1 складений через 7 днів після ймовірного залиття квартири та за відсутності представника організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, власника квартири. Акт не підписаний а ні потерпілою, а ні винною особою та не містить вказівок на те, що ці особи відмовилися підписувати акт з тих чи інших причин.

У зв`язку з цим, акт огляду квартири АДРЕСА_1 на предмет залиття за своєю суттю є неналежним та недопустимим доказом.

Акт огляду квартири та висновок про розмір майнового збитку суперечать один одному в частині площ, об`ємів та речей, що були пошкоджені внаслідок залиття та підлягають відновленню.

За результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження 23 лютого 2021 року складений висновок експерта № ED-1727-1-1800.21, згідно з яким висновок про розмір майнового збитку, поданий позивачем, містить значний обсяг зайво порахованих робіт, не містить посилань на методики по розрахунку матеріальної шкоди внаслідок залиття, а також будівельні норми та стандарти якими користувався оцінювач та відповідно проведений без врахування вимог методик, будівельних норм та стандартів.

У зв`язку з цим висновок про розмір майнового збитку, поданий позивачем, не прийнято судом до уваги, оскільки такий є неналежним доказом та суперечить дійсним обставинам справи. Указане вказує на відсутність у діях відповідача вини, що б надавало право позивачу для звернення до суду з позовом про захист порушених прав.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Старшинського В.А., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат за проведену експертизу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 500 грн та 10 000 грн витрат на підготовку експертного висновку.

Додаткове рішення обґрунтоване тим, що згідно з актом відповідачу надано правову допомогу на загальну суму 40 500 грн, які сплачено останнім на рахунок АО «Протекція права», що підтверджується доданими до цієї заяви доказами. Також відповідачем сплачено 10 000 грн за проведення дослідження, за результатом якого складено висновок експерта № ЕО-1727-1-1800.21 від 23 червня 2021 року.

Наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу, факту надання адвокатом професійної правничої допомоги відповідачу у цій справі, а також розміру витрат на проведення експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги та відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрат на підготовку експертного висновку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення та додаткове рішення є незаконними та необґрунтованими з огляду на такі обставини:

акт про залиття від 15 вересня 2020 року було складено та підписано уповноваженими представниками комісії, яка складалася з працівників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання квартир у будинку, де відбулося залиття та скріплено підписом й печаткою Начальника житлово-експлуатаційної дільниці №305 (ЖЕД-305) ОСОБА_4 ;

згідно з указаним актом до складу комісії входили усі необхідні та повноважні представники організації, яка відповідно до вимог чинного законодавства обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання квартир у будинку, де відбулося залиття;

правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 не встановлюють вичерпного переліку осіб (посадових осіб) обслуговуючої організації, які в обов`язковому порядку повинні бути присутні під час проведення такого обстеження;

зміст акту про залиття від 15 вересня 2020 року містить чітку причину та характер залиття, а саме: таке відбулося з квартири АДРЕСА_2 , та чіткий висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття, а відтак і містить чіткі відомості про те, що інженерна система, на якій трапилася аварія, знаходиться у квартирі відповідача;

не підписання указаного акта відповідачем не впливає на його правильність, оскільки зворотного останній не довів;

складення акту огляду про залиття на 7 день після виявлення залиття квартири жодним чином не впливає на чинність такого акта та правильність викладених у ньому обставин (причина, характер залиття, особа, винна у залитті тощо);

висновок суду першої інстанції про те, що акт про залиття від 15 вересня 2020 року є неналежним доказом наявності його вини у залитті належної позивачеві квартири безпідставні, оскільки він повністю відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», та в якому містяться такі обов`язкові обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття, ймовірний винуватець завданої Позивачу шкоди внаслідок залиття належної йому квартири;

судом першої інстанції перекладений тягар доказування у цій справі з відповідача на позивача, незважаючи на принцип презумпції вини відповідача у деліктних зобов`язаннях;

акт про залиття та висновок про розмір майнового збитку мають різне призначення а відтак і описові частини кожного із вказаних документів щодо обсягів залиття не можуть та не повинні співпадати. Висновок про розмір майнового збитку готується та надається вже за результатом більш детального та більш пізнього обстеження, у том числі з урахуванням вже понесених витрат на проведення ремонтно-відновлювальних робіт а окремі дефекти, які можуть проявлятися не одразу а за деякий час;

долучений відповідачем висновок будівельно-технічної експертизи мав бути відхиленим судом першої інстанції як не належний доказ, оскільки експерт переоцінює висновки іншого експерта - ОСОБА_3 та робить власні висновки;

в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції необґрунтовано та без наявності на те достатніх правових підстав здійснено посилання на висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права у нібито подібних правовідносинах, що був викладений у Постанові Верховного Суду України від 23 липня 2017 року у справі № 6- 2125цс16.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Відзив мотивований тим, що наданий позивачем акт не містить обов`язкових відомостей, встановлених законодавством, тому правомірно визнаний судом першої інстанції недопустимим доказом. Над квартирою позивача розташована квартира АДРЕСА_3 на 14 поверсі, АДРЕСА_4 на 15 поверсі (квартира відповідача), АДРЕСА_5 на 16 поверсі. Тобто між квартирою позивача та квартирою відповідача знаходиться квартира АДРЕСА_3 , яка знаходиться безпосередньо над квартирою позивача. В акті відсутні відомості щодо проведення огляду квартири АДРЕСА_3 .

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дійшла висновку про таке.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що

квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 листопада 2020 року (а.с. 7 т. 1).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 листопада 2020 року квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 10 т. 1).

15 вересня 2020 року комісія у складі працівників ЖЕД-305: головного інженера ОСОБА_9, майстра технічної дільниці ОСОБА_10, майстра ремонтної дільниці ОСОБА_5 , склали акт на підставі заяви мешканця квартири АДРЕСА_1 з приводу залиття, яке сталося 08 вересня 2020 року, відповідно до якого при обстеженні указаної квартири виявлені сліди залиття.

Комісією обстежені внутрішньобудинкові інженерні мережі холодного, гарячого водопостачання та каналізаційна система, які знаходяться в задовільному технічному стані, витоки відсутні.

Також комісією обстежена квартира АДРЕСА_6 мережі в квартирі знаходяться в задовільному стані, витоки відсутні. Інженерні мережі на технічному поверсі також в задовільному етапі, витоки відсутні.

Причина залиття: характер залиття свідчить про те, що залиття відбувалося з квартири АДРЕСА_2 (а.с. 12 т. 1).

Відповідно до Висновку про розмір майнового збитку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , станом на 10 вересня 2020 року розмір майнового збитку, заподіяного внаслідок залиття водою приміщень квартири АДРЕСА_1 , становить (без урахування ПДВ) 178 424 грн (а.с. 14 т. 1).

09 вересня 2020 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали договір № 09/09/20-1 про оренду житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_7 . (а.с. 74-75 т.1).

Відповідно до пункту 4.1 орендар вносить орендну плату у розмірі 10 000 грн у місяць готівкою. 10 вересня 2020 року ОСОБА_7 власноруч складено розписку про те, що вона отримала 10 000 грн за оренду квартири за договором № 09/09/20-1 за вересень (а.с. 79 т.1).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 80).

Відповідно до Висновку судового експерта Комашка Р.В. за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 23 червня 2021 року, що наданий відповідачем, розрахунок величини майнового збитку, який розраховано у висновку, не відповідає переліку виявлених пошкоджень комісією у складі працівників ЖЕД-305, які зафіксовані в акті від 15 вересня 2020 року та містять зайво враховані будівельно-ремонтні роботи необхідні для відновлення приміщень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 151-177 т. 1).

За змістом частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Частинами 1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно зі статтею 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1 письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви надано, зокрема, акт від 15 вересня 2020 року, складений комісією у складі працівників ЖЕД-305, та висновок про розмір майнового збитку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції визнав акт огляду квартири позивача неналежним та недопустимим доказом.

Колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Висновок суду першої інстанції про те, що вказаний акт не є належним доказом факту залиття квартири позивача та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, спричиненою позивачу, є необґрунтованими, оскільки вищевказаний акти відповідає вимогам, викладеним у Правилах, у них зазначені конкретні причини залиття квартири та іншу необхідну інформацію, яка дозволяє визначити характер залиття та його причини, завдану матеріальну шкоду (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей).

На спростування указаного акта та Висновку про розмір майнового збитку відповідачем подано до суду висновок судового експерта Комашка Р.В. за результатами проведення будівельно-технічного експертного дослідження від 23 червня 2021 року (а.с. 151-177 т. 1).

Зі змісту указаного висновку вбачається, що на вирішення експерту поставлено питання: Чи відповідають акту від 15 вересня 2020 року комісії у складі працівників КЕД-305 та затвердженим методикам із проведення розрахунків, вказані у Висновку про розмір майнового збитку суб`єкта оціночної діяльності оцінювача - ФОП ОСОБА_3 , види робіт та їх розраховані обсяги при визначенні вартості ремонтно-будівельних робіт в результаті залиття квартири, що сталося 08 вересня 2020 року, а також розрахунок вартості майнової шкоди, завданої при цьому власнику квартири АДРЕСА_1 ?

Вихідними даними експерта були: копії акта від 15 вересня 2020 року, Висновку про розмір майнового збитку та копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 .

За результатом проведення експертизи встановлено, що розрахунок величини майнового збитку, який розраховано у висновку, не відповідає переліку виявлених пошкоджень комісією у складі працівників ЖЕД-305, які зафіксовані в акті від 15 вересня 2020 року та містять зайво враховані будівельно-ремонтні роботи необхідні для відновлення приміщень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 .

Предметом указаної експертизи було встановлення відповідності акта та висновку про розмір майнового збитку, а не встановлення причин та наслідків залиття квартири позивача.

Крім того, експертом не здійснювалося обстеження квартир позивача та відповідача.

Клопотань про призначення у справі будівельно-технічної експертизи для встановлення саме причин залиття квартири позивача, яке відбулося 08 вересня 2020 року, відповідач не заявляла, як і не надала з цього питання висновку експерта, складеного, відповідно до статті 106 ЦПК України, на її замовлення.

Тобто відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача, не заявив та не надав інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Таким чином, акт та Висновок про розмір майнового збитку не спростовані відповідачем, тому є належними і допустимими доказами заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що до Висновку про розмір майнового збитку включені ремонтно-відновлювальні роботи, які за своєю кількістю перевищують об`єм пошкоджень квартири відповідача, які зафіксовані в акті. Однак, така невідповідність є підставою для часткового задоволення позовних вимог у частині відшкодування шкоди за пошкодження квартири, обраховані у висновку про розмір майнового збитку, які відповідають тим, які зафіксовані в акті, і такий розрахунок мав бути проведений судом першої інстанції, який помилково залишив позов без задоволення з підстав наявності такої невідповідності.

Отже, позивачем доведений належними доказами причинно-наслідковий зв`язок між залиттям із квартири АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу, та пошкодженнями, спричиненими квартирі АДРЕСА_8 , яка належить позивачу.

Так, актом від 15 вересня 2020 року підтверджується те, що комісією виявлено такі сліди залиття у квартирі АДРЕСА_1 :

кімната - на стелі - шпалери - 0,2 кв.м;

на підлозі - покриття ламінат - вздуття - 0,5 кв.м;

коридор - на стіні - шпалери - жовті плями - 0,3 кв.м;,

на стіні - водоемульсійне покриття - жовті плями - 0,3 кв.м;

на стелі - водоемульсійне покриття - жовті плями - 0,5 кв.м;

дитяча кімната - на стелі - натяжна стеля (підлягає демонтажу);

велика кімната - на стелі - шпалери - жовті плями - 6 кв.м;

на стіні - шпалери - жовті плями - 7 кв.м;

Висновком про розмір майнового збитку визначено, що розмір майнового збитку, заподіяного внаслідок залиття водою приміщень указаної квартири становить (без урахування ПДВ) 178 424 грн, у тому числі:

1) будівельні та оздоблювальні матеріали - 44 985 грн;

2) електромонтажні матеріали та електротехнічні пристрої і обладнання - 10 341 грн;

3) побутові пристрої і обладнання 6 818 грн;

4) роботи будівельно-монтажні та оздоблювальні 68 770 грн;

5) роботи електро-монтажні та відновлювальні 28 525 грн;

6) роботи з демонтажу та відновлення вбудованих меблів (з урахуванням матеріалів) 13 530 грн;

7) вантажно-транспортні та клінінгові послуги 5 455 грн.

Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 складається із трьох кімнат житловою площею 44,1 кв. м, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору (а.с. 40 т. 1).

Тобто висновок включає розмір майнових збитків щодо електромонтажних матеріалів та електротехнічних пристроїв і обладнання, побутових пристроїв і обладнання, робіт та послуг (пункти 2 та 3), відомості про пошкодження яких унаслідок залиття в акті відсутні.

Також в акті відсутні відомості про сліди залиття та ушкодження у ванній кімнаті, площа якої становить 6,5 % від загальної площі квартири, а тому від загальної суми майнового збитку (178 424 грн) підлягають відрахуванню витрати, обраховані у висновку, за будівельні та оздоблювальні матеріали, роботи, а також клінінгові послуги щодо цієї кімнати, - у розмірі 7 749 грн ((44 985 грн + 68 770 грн + 5 455 грн))*6,5%).

З урахуванням указаних обставин, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення завдана, внаслідок залиття квартири, матеріальна шкода з відрахуванням майнових збитків за пунктами 2, 3 та матеріали, роботи та клінінгові послуги відносно ванної кімнати, що становить 111 461 (178 424 -10 341- 6 818- 28 525-13 530-7 749) грн

Також, враховуючи, що позивачем надані докази понесення ним витрат на оренду квартири, через залиття належної йому квартири та неможливість проживати у ній, у розмірі 20 000 грн, а також витрат за складання акта у розмірі 140 грн апеляційний суд дійшов висновку про стягнення таких витрат у заявленому розмірі.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що внаслідок залиття квартири позивача, останній поніс моральні страждання внаслідок пошкодження власного майна, засади розумності та справедливості, колегія дійшла висновку, що у відшкодування моральної шкоди необхідно стягнути 5 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є в тому числі: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи (п.1) та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (п.30).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 рокуухвалені з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини 2 статті 141 ЦПК України).

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 44 % (111 461 + 20 000 + 140 + 5 000) х 100 % / 309 164 (ціна позову).

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 845 грн 20 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 387 грн 32 коп., 4 664 грн витрат на підготовку висновку суб`єкта оціночної діяльності.

З позивача на користь відповідача підлягають до стягнення судові витрати пропорційно до розміру позовних вимог у задоволенні яких позивачу відмовлено, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 680 грн та 5 600 грн витрат на підготовку висновку експерта.

Керуючись статтями 259, 268, 365 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року та додаткове рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану, внаслідок залиття квартири, матеріальну шкоду у розмірі 131 601 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 845 грн 20 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1 387 грн 32 коп., 4 664 грн витрат на підготовку висновку суб`єкта оціночної діяльності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 680 грн та 5 600 грн витрат на підготовку висновку експерта.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 .

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_10 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2022 року

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська