Справа № 331/1554/21
Провадження № 2/331/106/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненко М.В.

за участю секретаря: Федорової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Олександрівської районної адміністрації Запорізької міської ради м. Запоріжжя про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі Олександрівської районної адміністрації Запорізької міської ради м. Запоріжжя про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 . Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва № 1008 про право власності на житло, виданного Жовтневою районною адміністрацією 03.12.1996 р. про що записано у реєстраційній книзі за № 280р№36899 від 09.12.1996р. За життя, ОСОБА_2 заповіту не залишив. Єдиною спадкоємницею після батька є вона, як його донька.

В встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округа Вовк І.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом № 261/02-31 від 09.03.2021р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що в неї відсутні документи на підтвердження родинних відносин з батьком, а саме не має свідоцтва про укладення першого шлюбу, з якого вбачається зміна її дівочого прізвища « ОСОБА_3 » на прізвище « ОСОБА_4 », так, як шлюб буї зареєстроване в Росії.

Вирішити даний спір позасудовим способом не представляється можливим, у зв`язку, з чим вона змушена звернутися до суду.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд

встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Мітіна І.В. позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача Запорізької міської ради в судовому засіданні проти позову заперечувала, вважала необґрунтованою вимогу про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Стосовно вимоги про встановлення факту родинних відносин пояснила, що покладається на розсуд суду, надала суду письмовий відзив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу вивчивши надані письмові докази, матеріали спадкової справи № 82/2020, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні вивчено та оголошено письмові докази, надані позивачкою: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , серія НОМЕР_2 , виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20.01.2020 року; свідоцтво про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 , повторно виданого Палацем укладення шлюбу м. Петропавлівська-Камчатського 30.10.1992 року; копію Довідки про укладення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 № НОМЕР_4 , виданого відділом РАЦС м. Благовіщенськ управління РАЦС Амурської області 07.11.2020 року; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , серія НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Севастополь 01.07.1994 року; свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 , від 03.12.1996 № 1008, видане Жовтневою районною адміністрацією, зареєстроване в орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі за № 280р № 36899 від 09.12.1996 року.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» визначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину».

Згідно з постановою приватного нотаріуса Вовк І.І. від 09.03.2021 № 261/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що заявниця не підтвердила родинні відносини з померлим ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона тривалий час, більш ніж двадцять років, перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 . Проживали вони разом за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачка ОСОБА_1 є його донькою.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачкою ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами факт того, що що ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її батьком, а тому в цієї частині позов підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовем спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

У пункті 3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування» визначено: «У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, або втратили правовстановлюючі документи, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві.».

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 надала суду правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстрація якого проведена в установленому законодавством порядку, не підлягає задоволенню вимога про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Олександрівської районної адміністрації Запорізької міської ради м. Запоріжжя про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, визнавши те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.В. Антоненко