Справа № 148/1576/22
Провадження №2/148/519/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 листопада 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Мрочко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 13.06.1992 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Сільницькій сільській раді Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №3.

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні права та сімейні обов`язки. Останні 4 роки вони фактично припинили сімейні відносини, кожен з них живе своїм власним життям, вони проживають в окремих кімнатах, спільного бюджету не мають. Подальше спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам За таких обставин збереження сім`ї вважає неможливим, а тому бажає шлюб розірвати. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 , судові витрати залишає за собою.

В судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява від неї, згідно якої вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутность учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 13.06.1992 серія НОМЕР_1 (а.с.5) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.06.1992.

Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а отже, вимога позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища " ОСОБА_3 " є законною та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, згідно її позовних вимог, залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ч.4 ст.206, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 13.06.1992 у Сільницькій сільській раді Тульчинського району Вінницької області, актовий запис №3.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище " ОСОБА_3 ".

Судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: