САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1440/22
Провадження №2-о/726/44/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2022 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. , розглянувши заяву адвоката Федорюка Анатолія Леонідовича, який представляє інтереси заявника ОСОБА_1 , заявниці ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей з батьком,-

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2022 року заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу та просили розірвати шлюб укладений 21.07.1996 року між заявниками, що зареєстрований ВРАГС Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області від 21.07.1996 року, актовий запис №803.

Статтею 109 СК України передбачено розірвання шлюбу за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей.

Частиною 3 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заявники в своїй заяві просили визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дослідивши дану заяву та додані до неї документи, з метою вирішення питання про прийняття справи до провадження та вирішення питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відкритті провадження за вказаною вимогою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви про визначення місця проживання вбачається спір про право.

Частиною 1 статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх нього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 СК України батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Звертаючись до суду із даною заявою, заявники додали до заяви договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та обов`язків та визначення місця проживання дитини.

Водночас заявники просили саме суд визначити місце проживання дітей, що за своєю суттю є вимогою, яка має розглядатися судом в порядку загального позовного провадження у разі наявності спору між батьками.

З наведеного випливає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині про визначення місця проживання дітей разом з батьком не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки із заяви в цій частині вбачається спір про право, що є підставою для відмови у відкритті провадження.

Разом з тим, заявникам слід роз`яснити право звернутися із вимогами про визначення місця проживання дітей у позовному провадженні.

Окрім того, згідно положень ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини… обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність визначення місця проживання дитини.

Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава визначення місця проживання дітей. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності визначення місця проживання дітей. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для визначення місця проживання дітей.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Суд також роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Заявниками було сплачено судовий збір у розмірі 496,20 коп., хоча як вбачається з прохальної частини заяви та із заяви загалом, наявні дві заявлені вимоги, отже судовий збір необхідно сплатити за кожну із вищевказаних вимог у розмірі визнеченому законом.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст.7,13,175,177,293, 315, 294, 330 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження за заявою адвоката Федорюка Анатолія Леонідовича, який представляє інтереси заявника ОСОБА_1 , заявниці ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей та визначення місця проживання дітей з батьком.

Заявникам направити копію ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Л. В. Байцар