_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2896/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Свистуновій Є.С., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, який вмотивовано тим, що 12.08.2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. Крім того зазначив, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4 . Оскільки сторони фактично разом не проживають, просить суд визначити місце проживання дитини з ним.

14.09.2022р. у справі відкрито загальне позовне провадження.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідача до суду не явилася, подала заяву у якій просила розглядати справу за її відсутність, не проти задоволення позову.

Третя особа свого представника у засідання не направила.

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 12.08.2006р. міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1186.

Позивач втратив почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Крім цього судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно дост.3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ч.1ст. 14 СК України здійснення сімейних прав є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

В контексті викладеного слід розуміти, що право матері на утримання- це лише її право. Воно не може бути передане іншій особі, а тому здійснення сімейних прав не може полягати у їх відчуженні іншим особам.

Згідност.160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини, яка не досягла десяти років.

З конструкції даної статті убачається, що батьки можуть домовитися про те, що дитина житиме з одним із них, бабусею, іншим родичем чи в спецшколі-інтернаті. Такий договір, як і будь-який інший, не може бути змінений за волею одного з батьків.

Частиною 1ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На підставі викладеного, оцінивши наявні у справі докази та приймаючи до уваги, що дитина не досягла такого віку та рівня розвитку,в якому б усвідомлювала сутність спірного питання, суд не вбачає необхідності з`ясовувати думку дитини в суді щодо визначення її місця проживання, і, приходить до висновку, що місце проживання дитини має бути визначено з батьком, оскільки це буде відповідати інтересам дитини і забезпечить належні умови проживання дитини та його виховання.

Керуючись ст.ст.4-13,76-89,200 ч.3,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Розірвати шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12.08.2006р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1186.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському Апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.