ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17949/18

Провадження № 22-ц/4820/457/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю : представника позивача, відповідача, її представника

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/17949/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом та просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь 158585 гривень у якості відшкодування завданої матеріальної шкоди.

На обґрунтування свого позову вказувала, що по сусідству з нею у приватному житловому будинку АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_1 08.01.2018 року приблизно о 22 год. 46 хв. у будинку відповідача виникла пожежа, про що було повідомлено пожежно-рятувальні підрозділи м. Хмельницького, які застосувавши сили та засоби щодо гасіння пожежі, ліквідували пожежу. Вона, позивачка, та її син ОСОБА_3 , також безпосередньо приймали участь у гасінні і до приїзду пожежників намагалася самотужки погасити пожежу.

Після гасіння пожежі інспекторами групи з організації запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту по м. Хмельницькому, був складений акт про пожежу без номера від 09.01.2018 року, в якому інспектором Петля Р.В. описав про причини загоряння та прямі збитки від пожежі. Їй та сусідці ОСОБА_1 був наданий для ознайомлення акт про пожежу, в якому було описано причину та наслідки пожежі, отримані прямі та побічні збитки, ознайомившись, вона та її сусідка ОСОБА_1 погодилися із зазначеними обставинами, причиною пожежі та підписали наданий акт.

Наприкінці січня 2018 року відповідачці було запропоновано відшкодувати вартість пошкодженого житлового приміщення позивача, однак ОСОБА_1 відмовилась відшкодовувати завдану майнову шкоду, посилаючись на те, що не визначена повністю вартість отриманої шкоди.

Відповідно до експертного дослідження будинку АДРЕСА_2 , вартість відновлення становить 158585 гривень.

Оскільки станом на день подання позову відповідачка добровільно не відшкодувала завдані збитки, тому, ОСОБА_2 просила ухвалити рішення, яким задоволити її позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 143274 грн. збитків, 20020 грн. витрат на проведення експертиз та 1432 грн. 74 коп. сплаченого судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зобов`язано управління Державної казначейської служби України у Хмельницькому районі Хмельницької області повернути позивачу ОСОБА_2 , надмірно сплачений судовий збір в сумі 2020 грн., згідно квитанції від 12.08.2019 року на суму 2020 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та порушення норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким відмовити в позові. В апеляційній скарзі апелянт вважає, що позивач не довела належними доказами свої позовні вимоги. Так суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, керувався висновком судової будівельно-технічної експертизи № 5706/18-21 від 19.04.2019 року, однак, як вбачається із вказаного висновку експерт встановив розмір збитків з припущенням, зазначивши, що розмір збитків може становити 173039 грн. Однак положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому ОСОБА_1 вважає, що вказаний висновок не є належним і допустимим доказом. Крім того, вказаний розмір збитків був визначений в ціновій категорії в період з 29.03.2019 року по 19.04.2019 року, отже, між заподіянням шкоди і висновком експерта минуло більше одного року.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Фактично вказані два житлові приміщенні, хоча і мають різну адресу, розміщені в одному об`єкті нерухомості та межують між собою через спільну стіну.

08 січня 2018 року о 22 год. 46 хв. в квартирі АДРЕСА_3 сталась пожежа, внаслідок якого було також пошкоджено житлове приміщення АДРЕСА_2 , яке належить позивачу і їй було завдано майнову шкоду.

Відповідно до акту про пожежу від 09.01.2018 року пожежею знищено покриття, дерев`яну обрешітка будинку №№ 41А, АДРЕСА_1 .

Згідно висновку пожежно-технічної експертизи №5705/18-21 від 19.04.2019 року технічною причиною виникнення пожежі, що сталася 08 січня 2018 року в частці житлового будинку за адресою кв. АДРЕСА_3 , є неправильне влаштування та експлуатація пічного опалення в даному приміщенні. Місце початкового горіння (осередок пожежі) знаходився в місці проходження дерев`яної балки перекриття, що є одночасною стелею, в межах влаштованого без дотримання протипожежних вимог нормативних документів з питань забезпечення необхідного рівня пожежної безпеки при експлуатації і влаштуванні пічного опалення, димового каналу пічного опалення в частці будинку по кв. АДРЕСА_3 . Відкрите полум`я від осередку пожежі розповсюджувалося по конструктивним елементам перекриття, що є одночасно стелею, які виготовлені з деревини, із розповсюдженням полум`я по згораємим матеріалами і виробам, які відповідно знаходилися на горищному приміщенні, полімерним оздоблювальним матеріалам в житловому будинку по АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 ,

Технічними обставинами, що сприяли виникненню пожежі в частці житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є процес неконтрольованого опалення печі, чим недотриманні вимоги пункту 2.13 НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки України» із одночасним неправильним влаштуванням та експлуатацією печі, чим недотримані вимоги пунктів 2.5, 2.6 НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» із одночасним неправильним влаштуванням та експлуатацією печі, чим недотриманні вимоги пунктів 2.5, 2.6 НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки України».

Наслідками пожежі, що виникла 08 січня 2018 року за адресою АДРЕСА_1 є процес горіння конструктивних елементів житлової будівлі виготовлених з деревини, речей (виробів) домашнього вжитку виготовлених з згораємих (горючих) матеріалів, оздоблювальним матеріалам (полімерів), що обумовлено розповсюдженням пожежі в бік частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

За висновком судової будівельно-технічної експертизи №5706/18-21 від 19.04.2019 року - розмір матеріального збитку завданого власнику житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 внаслідок пожежі від 08.01.2018 року може складати 143274,00 грн.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

П.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

У правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Право власності є абсолютним правом, яке здійснюється власником на свій розсуд незалежно від волі інших осіб. Одночасно на власника покладаються певні зобов`язання, зокрема витрати, пов`язані з майном, тягар його утримання та охорони. Також власник несе ризик випадкового знищення та пошкодження майна, він не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та інтересам громадян, інтересам суспільства.

Згідно ст.ст. 76, 77, 79, 80, 81 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх вимог позивачем в сукупності з іншими було надано дано суду письмові докази в вигляді висновку пожежно-технічної експертизи №5705/18-21 від 19.04.2019 року та будівельно-технічної експертизи №5706/18-21 від 19.04.2019 року, з яких вбачається, що пожежа сталась внаслідок неправильне влаштування та експлуатація пічного опалення за адресою кв. АДРЕСА_3 , власником якої є відповідач, пожежа розповсюдилась в бік частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 ., внаслідок чого позивачу було завдано майнову шкоду шляхом пошкодження пожежою, належного їй житлового приміщення на загальну суму 143274 грн.

Таким чином, оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що пожежа на частку житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 розповсюдилась з кв. АДРЕСА_3 внаслідок неправильного влаштування та експлуатація пічного опалення кв. АДРЕСА_3 , тобто з вини власника цього житлового приміщення - відповідача по справі та внаслідок цих подій позивачу завдано майнової шкоди.

Доводи апеляційної скарги, що докази розміру, заподіяної позивачу майнової шкоди у вигляді будівельно-технічної експертизи №5706/18-21 від 19.04.2019 року є неналежним доказом, оскільки в ньому містяться припущення, сума збитків розрахована не на час виникнення події пожежі, а на час розгляду справи в суді, слід відхилити.

Вказані доводи суперечать нормам ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Щодо самого розміру, завданих збитків, то експерт у своєму висновку обґрунтував такий розмір, навів відповідні розрахунку, а тому у суду відсутні підстави для сумнівів в достовірності та належності такого висновку. При цьому визначення у висновку, що розмір може складати відповідну суму, не впливають на достовірність даного доказу.

В свою чергу відповідач вказаний доказ жодним чином не спростовувала вищевказаний висновок, будь-якого інший висновок експерта чи спеціаліста суду не надали, як і не надали рецензію на вказаний висновок відповідно до принципу змагальності цивільного процесу, в суді першої інстанції заявляла клопотання про призначення повторної будівельно-технічної експертизи, однак її проведення не оплатила та повторна експерти так і не була проведена .

Також суд не приймає до уваги твердження апелянта, що після події пожежі пройшов значний проміжок часу, будівля не була ізольована від зовнішнього впливу погодніх умов, руйнувалась під впливом цих факторів, що не прийняв до уваги експерт, оскільки вказані твердження теж жодним чином не доведені відповідачем.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2022 року.

Судді А.М.Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова