УХВАЛА

іменем України

03 листопада 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судових засідань - Горобець Н. М.,

заявник (боржник у виконавчому провадженні) - ОСОБА_1 ,

представник заявника - Карелов К. Ю.

державний виконавець, чиї дії оскаржуються, - головний державний виконавець Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчук Андрій Іванович,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука Андрія Івановича,

у с т а н о в и в:

До суду звернувся адвокат Карелов К. Ю. в інтересах ОСОБА_1 зі скаргою, в якій просив: визнати протиправними дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука А. І. щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 61208704; визнати незаконною та скасувати постанову про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 28.01.2021, що винесена головним державним виконавцем Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчуком А. І. у виконавчому провадженні № 61208704.

На обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 16.12.2019 у справі № 621/3165/19 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 29.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 04.02.2020 Зміївським районним судом Харківської області видано виконавчий лист.

07.02.2020 державним виконавцем Шевчуком А. І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61208704 на виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 29.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

28.01.2021 державним виконавцем Шевчуком А. І. у виконавчому провадженні № 61208704 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Вважав, що постанова від 28.01.2021 щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами винесена із порушенням чинного законодавства, отже є протиправною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_1 не має постійного місця роботи за трудовим договором та пенсійних нарахувань. Державний виконавець Шевчук А. І. під час винесення оскаржуваної постанови знав, що ОСОБА_1 не має інших джерел заробітку, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 61208704, а саме: відповіддю № від 28.01.2021 на запит до Пенсійного фонду України № 95250007 від 28.01.2021 про осіб-боржників, які отримують пенсії; відповіддю на запит № 95250019 від 28.01.2021 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи; відповіддю № від 28.01.2021 на запит до Пенсійного фонду України № 95250008 від 28.01.2021 про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, але державним виконавцем не було здійснено дій щодо отримання інформації від ОСОБА_1 про інші невідомі йому законні джерела доходів скаржника.

Єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 є отримання оплати за виконані ним роботи за цивільно-правовими договорами.

Так, між ОСОБА_1 та ФО-П ОСОБА_5 укладено договір на виконання доставки вантажу від 08.01.2021, за яким ОСОБА_1 зобов`язується виконати роботи з перевезення вантажу, а ФО-П ОСОБА_5 зобов`язується оплатити виконані роботи; договір з виконання доставки вантажу від 18.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язується виконати роботи з перевезення вантажу, а ФО-П ОСОБА_5 зобов`язується оплатити виконані роботи.

Крім того, між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір підряду від 14.01.2022, за яким ОСОБА_7 доручає, а ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання по виконанню за винагороду робіт (надання послуг), пов`язаних з перевезенням вантажу автотранспортом виконавця.

Наданий вище перелік договорів цивільно-правового характеру не є вичерпним, також частина договорів було укладено в усній формі, що діючим законодавством не заборонено.

У користуванні ОСОБА_1 перебуває автомобіль "ВАЗ 2102", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі усної угоди з власником автомобіля ОСОБА_8 . Отже, відповідно до вищезазначених договорів цивільно-правового характеру, які укладені з ОСОБА_1 , він отримує винагороду за виконання дій, пов`язаних з перевезенням вантажу автомобільним транспортом. Із умов зазначених договорів випливає, що обов`язковою умовою виконання зазначених зобов`язань ОСОБА_1 є наявність у нього водійських прав, транспортного засобу та відсутність обмеження у праві керування транспортними засобами.

Однак, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.01.2021 фактично позбавляє ОСОБА_1 можливості надавати послуги з перевезення вантажу та позбавляє єдиного джерела доходів.

На час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 уклав договір з виконання доставки вантажу (від 08.01.2021 з ФО-П ОСОБА_5 ), винагорода за виконання перевезень за яким є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не повідомляв державного виконавця Шевчука А. І. про укладені ним договори цивільно-правового характеру, тому що йому не було відомо про наявність виконавчого провадження № 61208704, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, а державний виконавець з ним не зв`язувався.

Отже, оскаржувана постанова про встановлення тимчасового обмеженні боржника у праві керування транспортними засобами негативно впливає на матеріальне становище дітей і виконання рішення суду зі сплати аліментів, оскільки ОСОБА_1 позбавляється єдиного джерела його доходів, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти та забезпечувати своїх дітей.

Так, дохід від перевезень за цивільно-правовими договорами є єдиним джерелом коштів, з яких скаржник має змогу виплачувати аліменти на утримання дітей, що підтверджується фіскальними чеками від 03.10.2020, 20.07.2020, 10.01.2021, 29.01.2022.

Крім того, наразі здійснення перевезень на підставі договорів цивільно-правового характеру є єдиним можливим джерелом доходів скаржника, оскільки інші законні способи отримання доходу (офіційне працевлаштування тощо) не можуть бути використані через крадіжку документів ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вважав, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.01.2021, винесена державним виконавцем Шевчуком А. І. у виконавчому провадженні № 61208704 є протиправною та незаконною, оскільки не відповідає вимогам ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", є такою, що фактично позбавляє єдиного та основного на даний час та на час винесення оскаржуваної постанови джерела існування.

Обмеження права керування транспортними засобами не є основним заходом примусового виконання рішення суду, а має додатковий стимулюючий характер. Однак застосований державним виконавцем захід щодо обмеження права керування транспортним засобом щодо ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 61208704 є надмірним, таким, що не є співрозмірним з метою такого обмеження. У даному випадку обмеження не несе стимулюючий характер, а обмежує основоположні права ОСОБА_1 , такі як право на життя, працю та отримання доходу від законної діяльності.

Таким чином, державний виконавець під час винесення оскаржуваної постанови зобов`язаний був надіслати її ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням. Проте, оскаржувану постанову (як і постанову про відкриття виконавчого провадження) ОСОБА_1 від державного виконавця не отримував, про її винесення повідомлений жодним чином не був. Матеріали виконавчого провадження № 61208704 також не містять доказів направлення державним виконавцем та отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови.

Отже, ОСОБА_1 не був повідомлений про винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.01.2021 у виконавчому провадженні № 61208704 та зазначеної постанови не отримував, що є порушенням норм чинного законодавства України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.07.2022 прийнято до провадження скаргу та призначено судовий розгляд на 08.07.2022.

06.07.2022 від головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука А. І. до суду надійшли пояснення, в якому зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 61208704 з виконання виконавчого листа № 621/3165/19 виданого 04.02.2020 Зміївським районним судом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 07.02.2020 керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.11.2021 до відділу надійшла заява, відповідно до якої боржник просив передати матеріали виконавчого провадження за його фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , а саме до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). 02.12.2021 керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про передачу виконавчого провадження, відповідно до якої виконавчий лист № 621/3165/19 від 04.02.2020 та матеріали ВП № 61208704 передано до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

08.07.2022 розгляд скарги відкладено за клопотанням представника заявника ОСОБА_9

05.08.2022 розгляд скарги відкладено у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці.

12.09.2022 розгляд скарги відкладено за клопотанням представника заявника ОСОБА_9

07.10.2022 розгляд скарги відкладено у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці, на 03.11.2022.

Під час судового засідання представник заявника ОСОБА_9 просив задовольнити скаргу, з підстав викладених в ній.

Головний державний виконавець Шевчук А. І. на судовий розгляд скарги, призначений 03.11.2022, не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Факт належного повідомлення державного виконавця про місце і час розгляду скарги підтверджується відомостями розписок про вручення повідомлень про виклик до суду, врученими 05.07.2022, 11.07.2022, 10.08.2022, 16.09.2022, 13.10.2022 (а. с. 78, 92, 95, 104, 105).

Відповідно до частини 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неприбуття в судове засідання державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши представника заявника ОСОБА_9 , дослідивши доводи скарги, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частинами 1 та 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 16.12.2019 з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 29.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На виконання цього рішення видано виконавчий лист (а. с. 23-24, 33, 55).

Як вбачається зі змісту судового рішення, ОСОБА_10 визнав позов та просив розглядати справу за яго відсутністю, про що подав відповідну заяву, що міститься у справі на аркуші 21.

Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука А. І. від 07.02.2020 відкрито виконавче провадження № 61208704 щодо виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_10 (а. с. 40, 56).

Постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука А. І. від 28.01.2021, у зв`язку з наявністю заборгованості з аліментів станом на 31.12.2020 в сумі 49 875 грн 17 коп., встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 621/3165/19, виданого 04.02.2020 (а. с. 57).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_10 , складеного начальником Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), станом на 31.07.2021 заборгованість складала 74 697 грн 17 коп., відомостей про сплату аліментів боржником розрахунок не містить (а. с. 41).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.08.2021 оголошено розшук боржника ОСОБА_10 (а. с. 45).

В подальшому, постановою головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука А. І. від 02.12.2021 передано виконавчий лист № 621/3165/19, виданий 04.02.2020 Зміївським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 29.10.2019 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, до Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а. с. 81-84).

На запит Зміївського районного суду щодо витребування копії виконавчого провадження від Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповідь не надійшла, що на думку представника заявника не перешкоджало розгляду скарги по суті.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 9 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

Пунктами 1, 2 частини 10 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Як стверджував у скарзі заявник, а також і представник заявника під час судового розгляду, Джалаз огли Тенгіз не був обізнаний, що відкрите виконавче провадження, а також і не знав про застосування у відношенні нього державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Однак така позиція суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, достовірно знаючи про свій обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду ОСОБА_10 не цікавився станом виконання судового рішення, хоча достеменно знав, що аліменти, які визначені судом, він не сплачував.

Більш того, ОСОБА_10 змінив своє місце проживання, не повідомивши про це державного виконавця чи стягувача, що спричинило звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, та постановлення судом 06.08.2022 ухвали про оголошення його розшуку.

Отже, під час прийняття оскаржуваної постанови державний виконавець мав фактичні обставини щодо наявності заборгованості з аліментів за період понад 6 місяців, а також і правові підстави, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" для застосування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Копії фіскальних чеків щодо сплати боржником аліментів на суму 2 800 грн 00 коп. (а. с. 63, 64) не спростовують відомостей, щодо існування відповідної заборгованості з аліментів на час вжиття державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Інформація з Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, отриманими у виконавчу провадженні № 61208704 не містить відомостей щодо отримання будь-яких доходів боржником ОСОБА_10 , в тому числі за трудовими та цивільно-правовими договорами, станом на 28.01.2021 (а. с. 58, 59), але й не містить відомостей, що виключають можливість вжиття державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Надані заявником копії договорів на виконання доставки товару від 08.01.2021, 18.10.2021, договору підряду від 14.01.2022, за якими ОСОБА_10 надавав послуги з перевезення вантажу, мають мали строки дії, відповідно, до травня 2021 року та березня 2022 року (а. с. 59-61, 62).

Разом з тим, у скарзі, поданій до суду 27.06.2022, ОСОБА_10 не зазначив конкретних обставин, за яких вжиття державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами стало перешкодою у виконанні ним зобов`язань за цими договорами, не вказано, з якого часу ОСОБА_10 був фактично обмежений у праві керування транспортними засобами.

Надане заявником свідоцтво про реєстрацію автомобіля "ВАЗ-2102", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 (а. с. 62, 63) не мітить відомостей про використання цього транспортного засобу заявником в якості джерела доходу. Також, відомості про цей транспортний засіб відсутні і в згаданих вище договорах на виконання доставки товару.

У скарзі заявник не повідомив про період здійснення діяльності з перевезення товарів, з якого часу він фактично позбавлений можливості здійснювати таку діяльність, розмір отриманих доходів, в тому числі на момент прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця, а також і на момент фактичного обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суду не надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених частиною 10 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Твердження скарги мають узагальнений характер. Обставини, зазначені у скарзі, не впливають на правомірність винесеної державним виконавцем постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Факт неотримання оскаржуваної постанови боржником не впливає на результат розгляду скарги. Водночас, правомірність дій державного виконавця щодо належного повідомлення боржника про винесення оскаржуваної постанови, судом не оцінювалася, оскільки, дотримуючись принципу диспозитивності, суд розглянув скаргу в межах заявлених вимог.

Відповідно до частини 3 статті 451 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, оскільки державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, діяв в межах повноважень та відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись статями 247, 259-261, 268, 352, 354, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шевчука Андрія Івановича - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 08.11.2022.

Головуючий: В. В. Овдієнко