Справа № 149/1852/22
Провадження №2/149/509/22
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.10.2022 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревича М.Г. ,

при секретарі Паламарчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів.

Позов мотивовано тим, що відповідач, за період з 01.07.2021 по 01.08.2022, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 28190,31 грн, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь цю заборгованість, а також неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2021 по 01.08.2022 в розмірі 27338,73 грн та вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 05.08.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження із викликом учасників, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для надання відзиву.

Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наявність заборгованості по сплаті аліментів не заперечується та виникла у зв`язку із необхідністю вести постійний пошук роботи, нестабільністю на ринку праці. Зазначив, що розрахунок пені по виплаті аліментів є невірним. А тому, просив відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відповіді на відзив позивачем зазначено, що у відповідача не має інших неповнолітніх дітей, які б перебували на його утриманні. Розрахунок пені по виплаті аліментів є вірним. Тому наполягає на задоволенні вимог.

Позивач у судове засідання не з`явилася, суду надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно з судовим наказом, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.04.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно наданої позивачем до матеріалів позову копії розрахунку заборгованості згідно частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», виданої головним державним виконавцем Лукашенко О.С., борг ОСОБА_2 за судовим наазом № 149/913/18 від 01.06.2018 за період з 01.07.2021 по 01.08.2022 складає 28190,31 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з прецендентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії надані сторонам - справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд повинен був урахувати при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Положеннями частин 1, 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на стягнення неустойки (пені) виникає в особи у зв`язку із юридичним фактом порушення особою обов`язку зі сплати аліментів на утримання дитини. При цьому, виконання такого обов`язку з порушенням строків сплати та наступне погашення заборгованості не звільняє особу від відповідальності у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення виконання обов`язку зі сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені -1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня.

Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження№14-616цс18).

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів, суд виходить з розрахунку заборгованості по аліментах, який виконано головним державним виконавцем Лукашенко О.С. та становить 27338,73 грн. Згідно указаного розрахунку, заборгованість по аліментам виникла, починаючи з 01.07.2021 по 01.08.2022 та становить 28190,31 грн.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи що утримання дітей потребує значних матеріальних витрат, а також те, що відповідач працездатна особа і не позбавлений можливості вжити заходів, спрямованих на збільшення своїх доходів та оплаті аліментів, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 133, 141, 259, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 180, 196 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 549 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області 20.08.2016 року, проживаючої по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.07.2021 по 01.08.2022 року в сумі 28190,31 грн. (двадцять вісім тисяч сто дев"яносто гривень) 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Хмільницьким РС УДМС України у Вінницькій області 20.08.2016 року, проживаючої по АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.07.2021 року по 01.08.2022 року в сумі 27338,73 грн. (двадцять сім тисяч триста тридцять вісім ривень) 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 ) на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду на протязі 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ