ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року

м. Черкаси

Справа № 711/4075/21
Провадження № 22-ц/821/350/22
Категорія: 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

секретаря: Захарченко А.Д.

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Кондрацької Н.М. в приміщенніПридніпровського районного суду м. Черкаси) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 червня 2021 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси.

Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Оскільки у вказаному будинку встановлений лічильник загального обліку теплопостачання, постачання холодної та гарячої води, споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири.

Позивач вказує, що в квартирі АДРЕСА_2 лічильник обліку гарячого водопостачання встановлено, тому згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії.

Відповідачка ОСОБА_1 своєчасно з січня 2013 року не вносила плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 травня 2021 року складає 15532,11 грн., інфляційна складова боргу в сумі 7592,12 грн. та 3 відсотки річних в сумі 1650,82 грн.

Враховуючи вищенаведене, ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та просило постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 15532,11 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7592,12 грн. та 3% річних у розмірі 1650,82 грн., а всього 24775,05 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн.

07 грудня 2021 року до Соснівського районного суду м. Черкаси від представника ПрАТ «Черкаське хімволокно» надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» суми основного боргу за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання у розмірі 15532,11 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» інфляційну складову боргу у розмірі 7592,12 грн. та 3% річних у розмірі 1650,11 грн., а всього 9242,94 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання залишено без розгляду.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що, оскільки відповідачка своїх зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання належним чином не виконувала, а оплата заборгованості була здійснена нею вже після подання позовної заяви до суду, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних та інфляційну складову боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання( 7592,12 грн. інфляційних втрат та 1650,82 грн. 3% річних.)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 11 січня 2022 року, ОСОБА_1 вважаючи, що оскаржуване рішення є необґрунтованим і незаконним, постановленим із невірним застосуванням норм матеріального права, при недостатньо повному дослідженні дійсних обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2021 рокута ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної уваги обґрунтуванням, зазначеним у поданій ОСОБА_1 заяві про застосування позовної давності, яка є самостійною підставою для відмови у позові.

Розглядаючи вказану заяву, суд першої інстанції не звернув уваги, що позов було заявлено 30 червня 2021 року, то в даному випадку заборгованість зі сплати основної суми боргу за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2018 року заявлена поза межами позовної давності. Оскільки по основній сумі боргу позовна давність спливла, то по вказаним сумам не підлягає до стягнення суми інфляційних витрат та 3 % річних в силу спливу позовної давності за весь період нарахування. Таким чином, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, суд зобов`язаний був відмовити в задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу.

22 березня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому товариство просило суд апеляційну скаргу відхилити, як необґрунтовану, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2021 рокузалишити без змін.

Фактичні обставини справи

З наявних матеріалів справи, а саме з довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від № 7935-01-21 від 23 квітня 2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані наступні особи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24 вересня 1999 року по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 листопада 2002 року по теперішній час; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 10 січня 1996 року по теперішній час; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 29 квітня 2006 року по теперішній час; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 05 травня 2006 року по теперішній час. (а.с.11)

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №261443458 від 14 червня 2020 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, 1-2058, від 29 травня 2006 року. (а.с. 12-13)

Також з матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2017 рокуміж ОСОБА_1 та ПАТ «Черкаське хімволокно» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 9228/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. (а.с. 14-15)

23 жовтня 2017 року між ПАТ «Черкаське хімволокно» та ОСОБА_1 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. (а.с. 16)

На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем по справі ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» надано суду лист-розрахунок по ОР № 11262162 (а.с. 5-6), розрахунок інфляційних по о/р 11262162 (а.с. 7) та розрахунок 3% інфляційних по о/р 11262162 (а.с. 8-9)

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Перевіряючи обгрунтованість мотивів суду першої інстанції, що приведені в судовому рішенні, колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на час виникнення правовідносин).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року N 2189-VIII та Законом України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року N 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством.

Згідно із статтею 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 20 та статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживачі зобов`язані щомісячно сплачувати вартість комунальних послуг.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умови договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність порушення прав та інтересів позивача, оскільки ОСОБА_1 своїх зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання належним чином не виконувала.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши вищевказані положення закону, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність правових передумов для стягнення із ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» заборгованості за водопостачання та водовідведення, інфляційні в сумі 7592,12 грн., 3% річних в розмірі 1650,11 грн.

Є безпідставними посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на необхідність застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України).

З наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зверталася до суду із заявою про застосування строку позовної давності до винесення судового рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ст. 264 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду 30 червня 2021 року, у зв`язку із тим, що відповідачка ОСОБА_1 своєчасно не вносила плату за отримані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку виникла з січня 2013 року. Відповідно з цього періоду відбулось нарахування 3 відсотків річних та інфляційних втрат.

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати послуг, наданих позивачем, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , строк позовної давності перервався, зокрема, у серпні 2015 року, у листопаді 2017, у квітні 2018 року перерахуванням в рахунок оплати вищевказаних послуг субсидії у визначеному розмірі; сплатою за грудень 2016 року, за травень 2018 року за послуги з опалення квартири та за послуги з гарячого водопостачання.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача у справі нарахованих у порядку статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3% річних.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов саме в межах заявлених ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» вимог і на підставі доказів, поданих позивачем і прийшов до аргументованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» та стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача 3 % річних та інфляційну складову боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко