Справа № 509/2810/22
11 жовтня 2022 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом
про стягнення боргу,-
26 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, у якому просить суд стягнути з відповідачки на його користь у якості повернення боргу 2 925 000,00 грн., та пеню за порушення боргового зобов`язання у сумі 32 028 750,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23.12.2020 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідачка прийняла в борг гроші у сумі 2 820 000,00 грн., що на момент укладання договору була еквівалентна 100 000,00 доларам США. Борг відповідачка повинна була сплачувати частками у строк до 23.06.2021 року. Повернення боргу мало відбутися у смт Авангард Одеського району Одеської області. Згідно п.2 Договору у випадку зміни курсу гривні до долара США позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутою позики відповідав доларовому еквіваленту позики за курсом НБУ на дату повернення позики. Згідно п.9 Договору якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу, а також пеню у розмірі 3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно п.12 Договору усі суперечки, пов`язані з виконанням умов договору сторони домовилися вирішувати у судовому порядку у Овідіопольському районному суді Одеської області.
До теперішнього часу відповідачка не виконала свої договірні обов`язки щодо повернення боргу та ухиляється від виконання умов договору.
Позивач в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу слухати без його участі.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином, відзив до суду не подала.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що 23.12.2020 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого позивач передав, а відповідачка прийняла в борг гроші у сумі 2 820 000,00 грн., що на момент укладання договору була еквівалентна 100 000,00 доларам США. Борг відповідачка повинна була сплачувати частками у строк до 23.06.2021 року. Повернення боргу мало відбутися у смт Авангард Одеського району Одеської області. Згідно п.2 Договору у випадку зміни курсу гривні до долара США позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутою позики відповідав доларовому еквіваленту позики за курсом НБУ на дату повернення позики. Згідно п.9 Договору якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу, а також пеню у розмірі 3% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно п.12 Договору усі суперечки, пов`язані з виконанням умов договору сторони домовилися вирішувати у судовому порядку у Овідіопольському районному суді Одеської області.
До теперішнього часу відповідачка не виконала свої договірні обов`язки щодо повернення боргу та ухиляється від виконання умов договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Тому письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Факт отримання коштів підтверджується змістом договору позики (а.с.3).
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.
За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
На теперішній час відповідачка не виконала умови договору щодо повернення позивачу боргу у розмірі суми, яка еквівалентна 100 000,00 доларам США, що, з урахуванням офіційного курсу НБУ (1 долар США= 29,25 грн.) складає 2 925 000,00 грн. Крім того, вона зобов`язана сплатити пеню у розмірі 3% за кожен день прострочення повернення боргу, тобто починаючи із 23.06.2021 року (1 рік 365 днів) це складає (3% від 2 925 000,00 = 87 750,00 грн. х 365 = 32 028 750,00 грн.). З урахуванням вищенаведеного, позивачка на день звернення до суду зобов`язана повернути позивачу позику у сумі 2 925 000,00 грн. та пеню у розмірі 32 028 750,00 грн.
Належних та достовірних доказів погашення заборгованості за договором позики відповідачка ОСОБА_2 суду не надала та не спростувала доказів наданих позивачем.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідачки суми боргу за вищевказаним договором позики від 23 грудня 2020 року є правомірною, оскільки остання в порушення умов договору суму позики позивачу не повернула.
При поданні позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № ПН552 від 28 червня 2022 року.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2022 року відстрочено позивачу сплату судового збору по справі до ухвалення судового рішення по справі.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн., та 11 412,60 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 202, 207, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76, 78, 80, 81, 89, 141, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики у сумі 2 925 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , пеню за порушення боргового зобов`язання у сумі 32 028 750,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 11 412,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Овідіопольський районний суд Одеської області.
Суддя А.І. Бочаров