Справа № 548/1599/22
Провадження №2-з/548/12/22
У Х В А Л А

про повернення заяви

28.09.2022 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

27.09.2022 разом із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачка подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення заборгованості згідно виконавчого провадження № 67342749 на підставі ст.ст. 149, 150 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про повернення ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Суддею встановлено, що 27.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Хорольського районного суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом із вищевказаним позовом подана також заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення заборгованості згідно виконавчого провадження № 67342749, відкритого приватним виконавцем на підставі виконавчого напису № 55285 від 21.05.2021, який оспорює позивачка.

Приписами ч. 6 статті 151 ЦПК України закріплено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, суддею встановлено, що в порушення зазначених вимог, до заяви про забезпечення позову не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

З заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що оскільки вона подала відповідну заяву одночасно з позовом, судовий збір за подання такої заяви не сплачується.

При цьому ОСОБА_1 посилається на п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, в якому зазначено про те, що відповідно до абзацу третього частини другої статті 6 Закону № 3674-VI розмір судового збору з позовної заяви, поданої після подання заяви про забезпечення позову, зменшується на розмір судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову (частина четверта статті 151 ЦПК). Таке зменшення розміру судового збору здійснюється і в разі одночасного (в один і той же день) подання до суду позовної заяви і заяви про забезпечення позову, у тому числі при об`єднанні їх в один процесуальний документ. Якщо заяву про забезпечення позову подано після подання позовної заяви, то відповідне зменшення суми судового збору не здійснюється.

Разом з тим, суддя вважає за необхіне зазначити, що з 01 вересня 2015 року вищевказана норма, а саме абзац третій частини другої статті 6 Закону № 3674-VI, - виключено, на підставі Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року. Водночас аналіз чинної ч. 4 ст. 136 ЦПК України, якою передбачено, що у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову, дозволяє дійти висновку про те, що розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за відповідну заяву про забезпечення доказів або позову саме у разі подання позовної заяви після подання заяви про забезпечення доказів або позову.

У зв`язку із наведеним, враховуючи, що у даному випадку, позовна заява та заява про забезпечення позову подані одночасно, суддя не вбачає правових підстав, для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову за рахунок сплаченого судового збору за основним позовом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір підлягає сплаті у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 496,20 грн.

У відповідності до ч. 10 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки суддею встановлено, що заявницею при поданні заяви про забезпечення позову, не було виконано вимоги ст. 151 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 258, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гуріної Тетяни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути заявниці.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя В.П. Старокожко