Провадження № 2-н/229/776/2022
УХВАЛА

03 листопада 2022 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Рагозіна С.О., розглянувши заяву обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

02.11.2022 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення зазначеної заяви та видачі судового наказу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.160, ч. 1 ст.164 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України; за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За вимогами ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником; у заяві повинні бути зазначені відомості, перелічені у частині другій цієїстатті Кодексу; до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу додано платіжні доручення за № 6806 від 06.10.2021 про сплату судового збору в сумі 227,00 грн. та за № 7350 від 09.02.2022 про сплату судового збору в сумі 21,10 грн., при цьому із зазначених в платіжних дорученнях даних щодо призначення платежу неможливо встановити, за подання якої саме заяви, про стягнення з кого саме (боржника) сплачено судовий збір, оскільки таких відомостей назване платіжне доручення не містить.

Також, у вищезазначених платіжних дорученнях отримувачем вказано Донецьке ГУК/Бахмутська МТГ/22030101, незважаючи на те, що заяву про видачу судового наказу подано до Дружківського міського суду Донецької області.

Перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Пунктом 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Так відповідні документи (платіжні документи) мають подаватись до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При перевірці повноти оплати судового збору в обліково-статистичній картці автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» встановлено, що платіжні доручення за № 6806 від 06.10.2021 про сплату судового збору в сумі 227,00 грн. та за № 7350 від 09.02.2022 про сплату судового збору в сумі 21,10 грн., неможливо приєднати до цієї справи.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165 ЦПК України у разі, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3,13,161-166,258-261,272,273,351-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у видачі судового наказу по заяві обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.О. Рагозіна