Справа № 333/1768/22
Провадження № 2/333/2391/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Богославського В.А. звернулася з позовом до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про зняття арешту з майна, посилаючись нате, що 14.08.2008 року, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , набули у власність по ј частки квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер син позивачки ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Через, що позивач, звернулася до ОСОБА_5 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області з заявою про відкриття спадковою справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. За наслідками звернення заведена спадкова справа № 16/2022.

Під час звернення до нотаріуса стало відомо, що на підставі: постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45239993, виданий 06.11.2014, видавник: Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт.

У зв`язку з зазначеним, Вовк І.І. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, 18.02.2022 року, свідоцтва про право на спадщину за законом не видала, а навпаки винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 287/02-31.

Позивач вважає, що арешт квартири АДРЕСА_1 , позбавляє її можливості отримання свідоцтва про право на спадщину та відповідно реєстрації цієї квартири за собою.

Вимоги обґрунтовує тим, що відсутні підстави для існування арешту квартири АДРЕСА_1

Посилається на те, що відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Позивач зазначає, що до подання позовної заяви, адвокат позивача звертався до до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з запитом про надання пояснення щодо підстав накладання арешту та його зняття.

З якого вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень (спеціальний розділ) встановлено, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 45239993 з виконання виконавчого листа № 333/513/14ц виданого 27.06.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми боргу у розмірі 29037,90 грн. Вищезазначене виконавче провадження перебувало на виконанні у відділі у період з 29.10.2014 року по 22.12.2014 та завершено на підставі п. З ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Надати копії матеріалів виконавчого провадження не представляється можливим. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України п. 9.8., п. 9.9., п. 9.10 «строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень» становить три роки, після чого вони підлягають знищенню» та «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню».

Вказано на перелік підстав для знаття арешту відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим роз`яснено, що в таких випадках особа має право звернутися до суду із заявою про звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою суду від 19.05.2022 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, інтереси позивача представляв адвокат Богославський В.А., який надав заяву, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, на задоволенні стягнення витрат на правничу допомогу не наполягає.

Представник відповідача Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить вирішить справу на розсуд суду.

Представник відповідача АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» в судове засідання на з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

14.08.2008 року, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , набули у власність по ј частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.08.2008 року, Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.09.2008 року № 20176658.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер син позивачки, ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки, ОСОБА_2 .

У зв`язку з чим позивач звернулася до Вовк І.І. приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області з заявою про відкриття спадковою справи та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

В наслідок чого заведена спадкова справа № 16/2022.

Під час вчинення нотаріальних дій стало відомо, що на квартиру АДРЕСА_1 накладений арешт.

Через що, Вовк І.І. приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області, 18.02.2022 року, свідоцтва про право на спадщину за законом не видала, винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 287/02-31.

Суду надані докази того, представник позивача адвокат Богославський В.А. звернувся до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з запитом про надання пояснення щодо підстав накладання арешту та його зняття.

15.12.2021 року, на адресу адвоката від Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом за вих. № 81665.5-1803-34 надійшла письмова відповідь.

Де Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазанча, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень (спеціальний розділ) встановлено, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 45239993 з виконання виконавчого листа № 333/513/14ц виданого 27.06.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» суми боргу у розмірі 29037,90 грн. Вищезазначене виконавче провадження перебувало на виконанні у відділі у період з 29.10.2014 року по 22.12.2014 та завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Надати копії матеріалів виконавчого провадження не представляється можливим. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р. Міністерством юстиції України п. 9.8., п. 9.9., п. 9.10 «строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів (завершених виконавчих проваджень» становить три роки, після чого вони підлягають знищенню» та «документи органу державної виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню».

Вказано на перелік підстав для знаття арешту відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим роз`яснено, що в таких випадках особа має право звернутися до суду із заявою про звільнення майна з-під арешту.

Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на все майно, порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об`ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд в тому числі і оформити його у спадщину.

Листом виконавчої служби встановлено, що на теперішній час, жодного відкритого виконавчого провадження відносно померлого ОСОБА_3 не має, жодних зобов`язань у ОСОБА_3 перед банко також немає, а відтак і підстав для арешту (обтяження) майна також не існує.

Частина 4 статті 59 Закону визнає перелік підстав для зняття виконавцем арешту з майна боржника.

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Арешт накладений на спадкове майно, позбавляє змоги в повному обсязі реалізувати свої права позивачці та вільно користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Крім того, відповідач Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не заперечував проти позову.

Вирішуючи позов, також потрібно застосувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, що передбачено положеннями ст.10 ЦПК України, а також врахувати, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В рішенні ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма (ст.13 Конвенції) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Крім того, за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

В рішенні ЄСПЛ «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (№ 38722/02, п.75) зазначено, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею (ст.13 Конвенції) повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Згідно із приписами статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні підставі для існування арешту квартири АДРЕСА_1 , а тому він підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Зняти арешт (обтяження) та заборону на відчуження, з нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка частково належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17150376 від 12.11.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова