Справа № 459/2445/21 Головуючий у 1 інстанції: Отчак Н.Я.
Провадження № 22-ц/811/4124/21 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В :

В серпні .2021 р. позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів).

В обґрунтування позову послалася на те, що відповідач є її батьком, та з останнього на її утримання, згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області стягнуто аліменти. В даний час вона навчається на денній формі у Львівському національному університеті імені Івана Франка на першому курсі, та таке навчання триватиме до червня 2024 року, що тягне за собою необхідність витрат на навчання та її особисте утримання. Після досягнення нею повноліття, стягнення аліментів припинено, та з цього часу усі витрати на її утримання несе її мама. Зазначила, що вона не може працювати у зв`язку з навчанням на денній формі. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти на її утримання, більше того, до досягнення нею повноліття відповідач ухилявся від сплати аліментів. Відсутність матеріального утримання, ставить її у скрутне матеріальне становище, тому покликаючись на приписи ст. 199 СК України просить позов задовольнити.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_3 аліменти на час її навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.08.2021 року і до закінчення навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, з припиненням виплат аліментів у випадку припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн..

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_1 , оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення суду незаконним в частині розміру аліментів. Зазначає, що відповідач має можливість оплачувати аліменти в розмірі 1/6 від усіх його доходів. Також звертає увагу на наявність у відповідача іншої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що заборгованість за попередні аліменти у нього відсутня. Звертає увагу, що у відповідача не є працевлаштованим, а розмір середньомісячної заробітної плати для даної місцевості, у Червоноградському районі, становить в першому кварталі 11394 грн., а в другому 12257 гривень.

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення Червноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року в частині вирішення питання щодо визначення розміру аліментів на час навчання змінити з 1/4 частини доходу відповідача на 1/6 частину.

09 березня 2022 року від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Звертає увагу, що на момент звернення до суду з даним позовом у відповідача була наявна заборгованість зі сплати аліментів і такий від їх сплати ухилявся.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07 квітня 2022 року, є дата складення повного судового рішення - 11 квітня 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам частково не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що відповідач у зв`язку з навчанням його дочки має обов`язок її утримання до досягнення нею 23 років або припинення навчання. Також суд прийшов до висновку, що у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів щодо утримання його дочки - позивачки, а також, що в нього наявна можливість для сплати аліментів на період її навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

З такими висновками колегія суддів частково не погоджується з наступних обставин.

Згідно з копією паспорта № НОМЕР_1 від 27.11.2018, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові.

Відповідач є батьком позивачки, що стверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2 від 01.07.2003.

Позивачка навчається в Львівському національному університеті імені Івана Франка на першому курсі денної форми навчання на держзамовленні, що стверджується копією довідки цього закладу № 253 від 15.09.2020 року. Термін навчання до червня 2024 р.

Згідно копії листа Сокальського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) №4804 від 23.03.2021 р., на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження АСВП №4432196 з виконання виконавчого листа №2-6013, виданого 05.01.2006 р. Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дитини, станом на 23.03.2021 р. становить 128 118,79 грн.

Від нового шлюбу у відповідача є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_3 від 09.10.2021.

Зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач відповідних коштів на утримання дитини, яка продовжує навчання, добровільно не надає і має заборгованість зі сплати аліментів які стягувалися на утримання позивача до досягнення нею 18 річного віку.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка звертаючись до суду з даним позовом ствердила, що відповідач працює за кордоном і отримує стабільний дохід, в той час як, згідно копії листа Сокальського РВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) №4804 від 23.03.2021 вбачається, що ОСОБА_2 з 13.09.2018 року обмежений у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з даним позовом, не доведеним залишився факт наявності у відповідача можливості надавати позивачу допомогу на період її навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), а також, що розмір аліментів в такій частці є їй необхідним для утримання.

В той же час, відповідач визнав позов частково і просив визначити аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), врахувавши середню заробітну плату в регіоні, наявність у нього новонародженого сина, а також відсутність заборгованості з сплати аліментів, які він оплачував до досягнення дочки 18 річного віку.

Скаржник звернувшись до суду з апеляційною скаргою, долучив розрахунок заборгованості по аліментах, який не був предметом розгляду справи в суді першої інстанції, однак відомості якого колегія суддів вважає за необхідне взяти до уваги та зазначити, що на момент звернення до суду з даним позовом, у відповідача була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, повне погашення якої відповідач здійснив в липні 2021 року.

Суд першої інстанції здійснюючи розгляд справи, без достатніх на це доказів прийшов до передчасного висновку, що за відповідачем рахується значна сума заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Колегія суддів враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, факт визнання ним частково позову, середньомісячний розмір заробітної плати штатних працівників за регіонами у 2021 році, вважає за можливе стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.08.2021 року і до закінчення навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, з припиненням виплат аліментів у випадку припинення навчання.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Червноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року в частині вирішення питання щодо визначення розміру аліментів на час навчання змінити з 1/4 частини доходу відповідача на 1/6 частину.

Викласти абзац другий резолютивної частини Рішення Червноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року в наступній редакції:

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на час її навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.08.2021 року і до закінчення навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, припинити виплату аліментів у випадку припинення навчання.

В решті рішення Червноградського міського суду Львівської області від 01 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2022 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник