Справа № 159/968/22
Провадження № 2/159/660/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до відповідача: Ковельської міської ради

про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право на завершення приватизації земельної ділянки площею 2,08 га з цільовим призначеннм для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Тойкутської сільської ради, в порядку спадкування після смерті батьків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка належала батькові позивачів ОСОБА_3 на праві власності, що підтверджено Державним актом серії ВЛ №02638 від 06.12.2001. Після його смерті право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом набула мати сторін ОСОБА_4 , проте не здійснила реєстрацію права власності у визначеному законом порядку, що позбавляє позивачів, як спадкоємців за заповітом, реалізувати своє право в позасудовому порядку.

В судове засідання позивачі не з`явились, скерували клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Ковельської міської ради в судове засідання не з`явився, подати відзив на позовну заяву не скористався.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази у справі суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.

Позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,08 га з цільовим призначеннм для ведення особистого селянського господарства (державний акт на право приватної власності на землю серії ВЛ №02638).

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну ділянку набула ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2008.

Згідно із заповітом від 11.02.2006 ОСОБА_4 заповіла усе належне їй майно в рівних частках позивача.

Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачі прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (копія спадкової справи №362-2015).

Позивачі не мають можливості оформити право власності на спірну земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя не зареєструвала свого права власності.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Таким чином, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 не винила усіх дій для реєстрації права власності на успадковане після смерті чоловіка нерухоме майно, що виключає можливість позивачів отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом і зумовлює вчинення дій для завершення приватизації.

З урахуванням наведеного позов слід задовольнити.

Судові витрати у справі слід залишити за сторонами, відповідно до поданих заяв.

Керуючись статтями 258,259,263-265, 273,279 ЦПК України, статтями 1216-1222, 1258,1268 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках право на завершення приватизації з правом на здійснення подальшої реєстрації земельної ділянки площею 2,08 га з цільовим призначеннм для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Тойкутської сільської ради, що належала згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ №02638 ОСОБА_3 , - в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по справі залишити за сторонами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Ковельська міська рада, , місцезнаходження: м.Ковель вул.Незалежності, 73.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 13.04.2022.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК