№ 207/5219/21
№ 2/207/69/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 207/5219/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини ,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою , у якій просила стягувати з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на лікування малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень , оскільки з відповідачем є батьками малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Згідно виконавчого листа № 208/5119/17 , виданого 4 травня 2018 року на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно до його повноліття . Станом на 31 серпня 2021 року відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 47400 гривень 00 копійок . Дитина має тяжку хронічну хворобу та знаходиться на тривалому лікуванні , у зв`язку з чим потребує додаткової матеріальної допомоги з боку відповідача , оскільки на ліки витрачає багато грошей . Загальна сума додаткових витрат буде складати 3000 гривень .

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила , що сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні . Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає . Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно до його повноліття . Згідно довідки державного виконавця станом на 31 серпня 2021 року відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 47400 гривень 00 копійок . Дитина має тяжку хронічну хворобу та знаходиться на тривалому лікуванні з 2014 року . Позивачка витрачає на лікування та ліки багато грошей . Загальна сума додаткових витрат позивачки на місяць приблизно буде складати 2000-2500 гривень , тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на лікування дитини у сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення повноліття . На сьогоднішній час позивачка мешкає разом з дитиною у Польщі , де лікує дитину . Термін лікування дитини не встановлено . Довідок на який термін потрібні лікарняні препарати не має , є тільки виписки з історії хвороби , але термін призначення лікування не зазначено .

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив , що постійно приймає участь у лікуванні дитини , аліменти сплачує , але у нього не має чеків та квитанцій у підтвердження того . На даний період часу дитина знаходиться у Польщі , де проходить безкоштовне лікування . Останній рік саме він займався лікуванням дитини . Він добровільно надає матеріальну допомогу дитині , а також надає додаткову допомогу на лікування дитини . У квітні цього року вони з дитиною повинні були пройти обстеження , але не пройшли у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні . Лікування дитини проходить , але доза ліків за призначенням лікаря згідно аналізів знижується , курс лікування призначається різний до 3 місяців і не може тривати до 18 років . Він сам особисто разом з дитиною їздив до лікарні , однак підтверджуючих цього документів у нього не має . Заперечує проти задоволення позову , оскільки дитина мешкає у Польщі , але не разом з позивачкою . У подальшому у судове засідання не неодноразово явився , тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі .

Суд , вислухавши представника позивачки , відповідача , вивчивши матеріали справи вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що сторони по справі мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 12 ) . Згідно виконавчого листа № 208/5119/17 , виданого 4 травня 2018 року на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 гривень щомісячно до його повноліття ( а.с. 13 ) . Станом на 31 серпня 2021 року відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 47400 гривень 00 копійок ( а.с. 14 ) .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них , хто проживає окремо від дитини , може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі . За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і ( або ) у твердій грошовій сумі .

Згідно ст. 185 СК України той з батьків , з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків , до кого вимога про стягнення аліментів не була подана , зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину , що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини , її хворобою , каліцтвом тощо ) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду , з урахуванням обставин , що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово , періодично або постійно .

Наявність таких витрат має довести особа , що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат . Ці кошти є додатковими , на відміну від коштів , які отримуються одним з батьків на утримання дитини . Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15 .

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення може бути обґрунтоване лише доказами , одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні , в якому ухвалюється рішення .

Позивачка звертаючись до суду з позовом вказала , що загальна сума додаткових витрат буде складати 3000 гривень , тому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно .

Позивачкою додані копії виписного епікризу з історії хвороби (форма/003) № 14474 та № 2291 ( а.с. 15 16 , 17 ) , виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого (форма № 003-м) № 7227 ( а.с. 18 ) , виписки № 7685 з медичної карти амбулаторного ( стаціонарного) хворого ( а.с. 19 20 ) , копії чеків на придбання ліків ( а.с. 27 29 ) , а також копії медичної документації дитини лікування дитини в Республіці Польща ( а.с. 70 - 88 ) . При цьому , позивачка просить додаткові витрати на дитину фінансуватися наперед періодично у сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття , тобто предметом позову є саме періодичні платежі до досягнення дитиною повноліття , а не понесені фактично витрати . Суд вважає , що жодним наданим позивачкою доказом не доведена така саме періодичність та саме додаткові витрати на дитину в сумі 3000 гривень на місяць до досягнення нею повноліття . Згідно довідки ЛКК № 452 від 27 листопада 2020 року підлягає оформленню державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю терміном на 2 роки , дата перегляду з 1 листопада 2022 року . Позивачкою не надано доказів оплатного лікування дитини в Республіці Польща .

Таким чином , у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити у повному обсязі .

Керуючись ст. 180 , 181 , 185 СК України , ст. 10 , 19 , 81 , 430 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба