УХВАЛА

14 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 947/23885/19

провадження № 61-3902св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арді»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Князюка О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, в якому просили суд визнати договір №1514/К про відступлення прав вимоги від 13 червня 2019 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (далі - ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрований в реєстрі за №1126, недійсним в частині відступлення прав вимоги відносно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року та іпотечним договором, посвідченим 15 грудня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В., реєстраційний номер №5030; відносно боржника ОСОБА_3 а за договором поруки №75888 від 15 грудня 2006 року; відносно боржника ОСОБА_1 за договором поруки №75892 від 15 грудня 2006 року, а також стягнути судові витрати у вигляді сплаченого у розмірі 1 536,80 грн судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 лютого 2015 року було ухвалено рішення суду про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 і ТОВ «Арді» заборгованість за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року у розмірі 964 262,29 грн, яка складається з заборгованості за кредитом та за відсотками, а тому зазначена у договорі відступлення прав вимоги від 13 червня 2019 року сума заборгованості у розмірі 1 283 783,07 грн визначена всупереч діючому законодавству, що свідчить про недійсність правочину у відповідності до вимог статті 215 ЦК України. Крім того, всупереч обставинам, встановленим рішенням суду від 16 лютого 2015 року, про те, що ОСОБА_3 не укладав договір поруки №75888 від 15 грудня 2006 року, він зазначений як солідарний боржник в оспорюваному правочині.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачами порушення оспорюваним правочином їхніх прав. Посилання на невідповідність суми заборгованості у договорі фактичної суми заборгованості, встановленої рішенням суду, не є підставою для визнання в даній частині договору недійсним, так як указана сума не має преюдиціального значення у випадку розгляду питання про розмір суми, яка підлягає стягненню. Відсутність порушення прав позивачів договором про відступлення права вимоги №1514/К від 13 червня 2019 року є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано договір №1514/К про відступлення прав вимоги від 13 червня 2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1126, недійсним в частині відступлення прав вимоги відносно боржника ОСОБА_3 за договором поруки №75888 від 15 грудня 2006 року.

Визнано договір №1514/К про відступлення прав вимоги від 13 червня 2019 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1126, недійсним в частині відступлення прав вимоги відносно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року та іпотечним договором, посвідченим 15 грудня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В., реєстраційний номер №5030 та відносно боржника ОСОБА_1 за договором поруки №75892 від 15 грудня 2006 року в частині відступлення прав вимоги за тілом кредиту та процентами (нарахованими доходами) у розмірі, що перевищує розмір заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року, який визначений рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року у розмірі 964 262,29 грн, та складається із суми заборгованості за кредитом у розмірі 570 310,71 грн, та заборгованості за відсотками у розмірі 393 951,51 грн, а саме у загальному розмірі 2 803 384,47 грн (3 767 646,76 -

964 262, 29 ), в тому числі за тілом кредиту за основним боргом (тілом кредиту) у розмірі 713 472,36 грн (1 283 783,07- 570 310, 71) та за нарахованими доходами (відсотками за користування кредитом) -

2 089 912,18 грн (2 483 863,69 -393 951,51).

В іншій частині вимог про визнання недійсним договору №1514/К про відступлення прав вимоги від 13 червня 2019 року, який укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л. В. та зареєстрований в реєстрі за № 1126, недійсним відносно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року та іпотечним договором, посвідченим 15 грудня 2006 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Савченко С. В., реєстраційний номер №5030 та відносно боржника ОСОБА_1 за договором поруки №75892 від 15 грудня 2006 року відмовлено.

Стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 710,77 грн.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 710,77 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що не перевірка судом першої інстанції розміру заборгованості та процентів призвела до помилкового висновку про відмову у позові, оскільки розмір заборгованості при відступленні права вимоги є істотною умовою договору. Фактично відбулося відступлення неіснуючого обсягу права вимоги, зокрема, у частині відступлених тіла кредиту та процентів (нарахованих доходів) у розмірі, який перевищує розмір заборгованості за кредитним договором № 0 від 15 грудня 2006 року, який визначений у рішенні Київського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року - 964 262,29 грн, що свідчить про відсутність предмету договору в цій частині та його невідповідність вимогам статті 514 ЦК України.

10 березня 2021 року Акціонерне товариство «Дельта Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги, що ця справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки сторони у спірному правочині є юридичними особами. Суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі № 910/17433/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц; у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-157цс16.

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2021 року відкрите касаційне провадження в цій справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 жовтня 2021 справу № 910/12525/20 за касаційними скаргами ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», ТОВ «ФК «Ассісто», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Український професійний банк" з ринку на рішення Господарського суду міста Києва від

23 березня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14 липня 2021 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 лютого

2020 року у справі № 639/4836/17, від 28 липня 2021 року у справі

№ 761/33403/17 щодо відсутності правових підстав для оспорювання правочинів з реалізації майна заінтересованою особою, яка не є їх стороною, а також у зв`язку з наявністю у справі виключної правової проблеми.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що позивач, як заінтересована особа, має правові підстави оспорювати правочини з реалізації майна в контексті захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки укладення договору, зміст якого ставить під сумнів припинення зобов`язань позивача за договором поруки, вчиненого для забезпечення виконання кредитного договору, ставить його у становище правової невизначеності, при цьому відступлення прав за цим договором передбачає звернення нового кредитора з вимогами до боржника та поручителів щодо кредитних зобов`язань.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року справу

№ 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21) прийнято та призначено до розгляду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 910/12525/20.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження

у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 947/23885/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 910/12525/20.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат