Справа № 454/483/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради Львівської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька та за життя останній все майно заповів їй.

Вона прийняла спадщину після смерті батька.

За життя батько також розпочав процес приватизації земельних ділянок площею. 0,3918га та 0,2370га, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території с.Свитазів Червоноградського району, однак не завершив її та не отримав правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на такі.

Органом місцевого самоврядування їй як спадкоємцю відмовлено в завершенні приватизації та рекомендовано звернутися до суду.

Нотаріусом також рекомендовано звернутися до суду з приводу цього спадкового майна.

Позивачка подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Ухвалою Свитазівської сільської ради Сокальського району Львівської області №3 від 19.04.1996р. жителям села, в тому числі ОСОБА_2 , передано у власність земельні ділянки площею 0,35га та 0,40га.

ОСОБА_2 розпочав виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок площею 0,3918га та 0,2370га, призначених для ведення особистого селянського господарства та межі цих ділянок вже були погоджені з суміжними землекористувачами, що встановлено з технічного завдання, заяви-договору, актів визначення та погодження зовнішніх меж земельних ділянок в натурі, викопіювань з кадастрової карти.

ОСОБА_2 є батьком позивачки, що стверджується свідоцтвами про народження.

Відповідно до заповіту від 10.02.2004р., ОСОБА_2 все належне на день смерті майно заповів своїй дочці ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 13.12.2021р. заведена спадкова справа після його смерті, що встановлено з свідоцтва про смерть та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 п. г ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 350/67/15-ц, постановах Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі №128/1911/15-ц, від 30.06.2020 року у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 року у справі №158/1672/17, від 17.04.2019 року у справі №723/1061/17, від 29.08.2019 року у справі №554/1195/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 отримав право на виготовлення технічної документації із землеустрою для безоплатної передачі земельних ділянок у власність та розпочав виготовлення такої документації.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_2 та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Оскільки спадкодавець помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію (передання у приватну власність, відведення), то до позивачки в порядку спадкування переходить право вимагати такої приватизації.

В свою чергу, з врахуванням того, що право власності в спадкодавця ще не виникло, вищезазначене унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, а тому звернення до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю є належним способом захисту.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації, отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа та проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,2370га та 0,3918га, призначені для ведення особистого селянського господарства, розташовані в АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Сокальська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: вул.Шептицького,44, м.Сокаль, Львівська область.

Головуючий: М. Я. Адамович