Провадження № 6/522/250/22
УХВАЛА

13 вересня 2022 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого судді - Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тищенко С.Ю. про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, та стягнення пені за несвоєчасну сплату пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2022 року заявник звернувася до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, та стягнення пені за несвоєчасну сплату пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 4277, 10 гривень.?

На виконання вказаного рішення, позивачу/стягувану Приморським районним судом м. Одеси 30.06.2016 року видано виконавчий лист щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4277,10 гривень.

Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 16 років (Додаток №1). на утримання якої стягувались аліменти.

Боржник звернувся до органу з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з клопотанням про закінчення виконавчого провадження та скасування всіх заходів забезпечення виконавчого провадження в своїй заяві боржник просив:

«Закінчити виконавче провадження (АСВП №51577695) та скасувати заходи прийняті для забезпечення виконавчого провадження, тощо».

Станом на сьогодні заява боржника не розглянута, провадження й досі не закінчено, обмеження не зняті.

Оскільки дитина померла, а в силу статті 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Таким чином спірні правовідносини щодо стягнення аліментів не допускають правонаступництва, а тому сьогодні є законі підстави для визнання листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконувати рішення на майбутнє є неможливим через смерть дитини.

Зазначені обставини підпадають під поняття «інших причин» для визнання листа таким, що не підлягає виконання, визначено у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обоє язок боржника відсутній повністю чи частково у зв язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У судовому засіданні, заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Другий Приморський відділ ДВС у м. Одесі про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомили.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року вирішено позов ОСОБА_2 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 04.07.1995 р., ІПН : НОМЕР_2 , що зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Київським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 01.09.2011 р., що зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2014 року по 23 червня 2015 року включно в розмірі 4277 (чотири тисячі двісті сімдесят сім) грн. 10 коп.

На виконання вказаного рішення, позивачу/стягувану Приморським районним судом м. Одеси 30.06.2016 року видано виконавчий лист щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 4277,10 гривень.

Згідно частини першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Суд критично оцінює посилання заявника на статтю 179 СК України, адже в даному випадку рішенням суду вирішено стягнути пеню з заявника на користь ОСОБА_2 як одержувача аліментів, та видано відповідний виконавчий лист.

Суд вважає, що смерть ОСОБА_3 не звільняє заявника від виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2015 року, адже цим рішенням вирішено питання про стягнення пені на користь ОСОБА_2 .

Згідно зі ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як роз`яснено у Інформаційному листі підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, з викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, оцінюючи доводи заявника, суд приходить до висновку, про необґрунтованість заяви та визнання її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не доведено підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та не надано відповідних належних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 258, 261, 432, 446 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Тищенко С.Ю. про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, та стягнення пені за несвоєчасну сплату пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст ухвали складено 18 жовтня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Суддя А.В. Науменко