Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1382/15
Провадження № 6/945/5/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Фути О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі № 480/1382/15.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник зазначає, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2015 у справі № 480/1382/15 позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 500962363 задоволено повністю.

21.06.2016 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 500962363.

26.12.2018 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» було укладено Договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» право вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 500962363.

16.01.2019 між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 500962363. На підставі викладеного, заявник просить замінити вибулого стягувача ПАТ «Альфа Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення у справі № 480/1382,15-ц.

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал» явку свого представника у судовому засіданні не забезпечив, у прохальній частині заяви просив судове засідання провести без участі представника.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, місце і час судового засідання був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не прибула.

Суд, дослідивши обґрунтування заяви та письмові матеріали справи в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Із матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2015 у справі № 480/1382/15-ц позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість по кредитному договору № 500962363. та 546,81грн.судових витрат.

За зверненням ПАТ «Альфа-Банк» від 23.09.2016р. Миколаївським районним судом Миколаївської області згідно супровідного листа від 06.10.2016р. по справі № 480/1382/15-ц видано два виконавчих листа.

21 червня 2016р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу №1 відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500962363.

26 грудня 2018р. між ТОВ «Кредитні ініціативи» і ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» укладено договір факторингу №2019-1КІ/Веста,відповідно до якого ТОВ«Кредитні ініціативи» відступило свої права вимоги за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500962363.

16 січня 2019р. між ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №16-01/19/1, за яким право вимоги за вищенаведеним кредитним договором перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно ч.1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язані шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514ЦК України та ст. 15 «Про виконавче провадження» й без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, ТОВ «Вердикт Капітал» не може витребувати від ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за кредитним договором № 500962363, тому що останнім, кому це право належало було ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА`на підставі договору факторингу №2019-1КІ/Веста від 26 грудня 2018р., яке і повинно бути учасником цієї справи.

До такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 01 вересня 2021р. по справі №2-102/2011 та постанові від 04 липня 2022 року по справі № 480/1397/15-ц.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 442 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, відмовити.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський