справа № 165/1985/19
провадження №2/165/10/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

з участю секретаря Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернявського Руслана Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Міністерства енергетики України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державне підприємство "Шахта №1 "Нововолинська", до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди в порядку ч. 4 ст. 136 КЗпП України,

встановив:

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від від 14.09.2022 відмовлено у задоволенні позову Міністерства енергетики України про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства "Шахта №1 Нововолинська" на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 , спричиненого незаконним звільненням в розмірі 69599 (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 79 коп. та понесених судових витрат в розмірі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП "Шахта №1 "Нововолинська" про визнання підпункту 2 пункту 4 наказу №128/к від 31.10.2016 про звільнення нечинним, визнання формулювання причин звільнення неправильним та зобов`язання внести запис в трудову книжку, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

16.09.2022 до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чернявського Р.І. про ухвалення додаткового рішення, оскільки у рішенні не відображено питання про судові витрати. Зазначає, що відповідачем здійснено оплату за професійну правову допомогу адвоката у розмірі 16000 грн, тому просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача Міністерства енергетики України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 16000 грн. з підстав наведених у заяві (а.с.123-124).

У судове засідання сторони не з`явились, від представника ОСОБА_1 адвоката Чернявського Р.І. надійшла заява про розгляд даного питання у їхній відсутності.

До суду також надійшло заперечення представника Міністерства енергетики України Скороход В. на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Вказує, що представник відповідача ОСОБА_1 не надіслав заяву про ухвалення додаткового рішення на адресу Міненерго. Крім того, всупереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України відповідачем не було зроблено до закінчення судових дебатів заяви про розмір витрат, які сторона сплатила та подання відповідних доказів та не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, що є підставою для відмови у задоволенні даної заяви. Також наголошує, що зазначені у акті-розрахунку витрати на надання професійної правничої допомоги адвокатом від 15.09.2022, щодо підготовки запиту вартістю 1000 грн, на думку Міненерго, є не співмірними із виконаною роботою. Також зазначає, що згідно з актом-рахунку витрати на надання професійної правничої допомоги адвокатом від 15.09.2022 в графі разом вказано суму 1600 грн., а просять стягнути 16000 грн.

Дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, виходячи із такого.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Як вбачається з матеріалів долучених до заяви, між відповідачем ОСОБА_3 та адвокатом Чернявським Р.І. укладено договір №73-19/ц про надання правничої допомоги від 22.10.2019.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1, 2 ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 цього закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Нормами ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу вважає за необхідне надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких позивач має заперечення.

Так, опис наданих послуг адвокатом міститься в акті-рахунку витрат на надання професійно-правничої допомоги адвоката від 15.09.2022, містить загальну сму вартості наданим послугам 1600 грн, а просить стягнути 16000 грн.

Окрім цього, позивач вказує, що сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію співмірності та розумності щодо підготовки запиту в розмірі 1000 грн.

Вказане свідчить про те, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт як витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Також судом не береться до уваги така витрат як транспортні витрати в розмірі 4000 грн, оскільки судові засідання в більшості проводились за участю представника в режимі відеоконференції за його клопотанням.

Окрім цього, позивач зауважує й той факт, що представником відповідача в супереч нормі ст.131, ч. 8 ст. 141 ЦПК України порушено процедуру подання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, не заявлено заяву про таке до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного в постанові від 12 листопада 2019 року в господарській справі №904/4494/18 суд попередньої інстанції, та обставина, що позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, є підставою для відмови у відшкодуванні таких судових витрат.

На відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, як на підставу для відмови у відшкодуванні суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, вказав і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 січня 2020 року, прийнятій у справі № 551/1136/17.

Тобто про необхідність надання попереднього розрахунку вказує процесуальне законодавство, що підтверджено відповідними правовими позиціями Верховного Суду.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, судом встановлено, що 16.09.2022 представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Чернявський Р.І. після постановлення рішення у справі, подав заяву про відшкодування судових витрат у порядку передбаченому ст.141 ЦПК України, попередньо не заявивши відповідної заяви про розмір витрат, які сторона сплатила, не подавши попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи. До того ж представником не надано доказів про направлення такої заяви сторонам у справі, у т.ч. позивачеві.

Тобто, відповідачем ОСОБА_1 чи його представником ОСОБА_4 під час розгляду справи до закінчення судових дебатів не подано заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та не повідомлено суд про подання таких після ухвалення рішення у справі.

Отже, заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу могла б бути предметом вирішення судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення), якби її заявили в межах розгляду справи, але до того, як суд ухвалить рішення.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, ту обставину, що відповідачем ОСОБА_1 чи його представником ОСОБА_4 під час розгляду справи до закінчення судових дебатів не подано заяви про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, та не повідомлено суд про подання таких після ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви адвоката Чернявського Р.І. про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги необхідно відмовити та заяву залишити без розгляду.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Чернявського Р.І. про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат з надання правничої допомоги відмовити та заяву залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Міністерство енергетики України, вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035, ;

третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Державне підприємство "Шахта №1 "Нововолинська", вул. Шахтарська, 42, м. Нововолинськ, ЄРДПОУ 39806601;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий підпис О.Р. Ференс-Піжук