Справа № 216/5085/21
провадження №2/216/1000/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Кравець А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду міста Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . У її будинку також зареєстровані відповідачі по справі, які з січня 2018 року по теперішній час не проживають за вказаною адресою, виїхали та перестали проживати без поважних причин. Однак реєстрація відповідачів у її домоволодінні призводить до нарахування комунальних платежів, які їй як пенсіонеру вкрай важко сплачувати.

Ухвалою суду від 30.09.2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін по справі.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим поверненням, яке повернулося до суду за закінченням терміну зберігання, оголошенням з офіційного сайту «Судова влада» про виклик осіб місцезнаходження яких не відоме; відзив на позовну заяву відповідачі не подавали, не надали суду жодної заяви або клопотання про розгляд справи за їх відсутністю або про відкладення справи, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі - ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі продажу від 25.11.1987 року, посвідченого 25.11.1987 року державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори та зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» на праві приватної власності в реєстрі за № 3-2758 (а.с. 7-8).

Відповідно до домової книги житлового будинку по АДРЕСА_1 в зазначеному домоволодінні значаться зареєстрованими ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.10-13), протилежного матеріали справи не містять (а.с. 23-28).

Разом із цим, із акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 09.08.2021 року, затвердженого головою квартального комітету № 10 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради вбачається, що відповідачі по справі - ОСОБА_2 , 1933 року народження, ОСОБА_3 , 1957 року народження, ОСОБА_4 , 1962 року народження, ОСОБА_5 , 1969 року народження, ОСОБА_6 , 1988 року народження, ОСОБА_7 , 1988 року народження, з січня 2018 року не проживають у будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Оскільки реєстрація відповідачів чинить позивачу перешкоди в праві вільного користування та розпорядження приміщення, а саме: вона вимушена сплачувати за них кошти за комунальні послуги - користування газопостачанням, водопостачанням, електроенергією, то позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що особа втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла; і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї; колишніми членами його сім`ї; а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Судом встановлено, що відповідачі по справі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають понад рік, не сплачують будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не ведуть з позивачем спільне господарство, вони не пов`язані спільним побутом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 роз`яснив наступне: «Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить віл вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP, ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилам приміщенням: про визнання особи безвісно відсутньою: про оголошення фізичної особи померлою».

ВСУ зазначив: «Власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрацію (ВСУ від 16.11.2016 року №6-709цс16).

Відповідно до п. 3 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради).

Відповідно до п. 26 Правил Реєстрації місця проживання, постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Усунути перешкоди власнику будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у здійсненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. БУТЕНКО