Провадження № 2/686/1940/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування свого позову вказала, що йому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 2003 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 16 листопада 2021 року.

У квартирі АДРЕСА_1 , окрім власників, зареєстровано ОСОБА_3 . Проте, ОСОБА_3 більш ніж півтори роки не проживає у зазначеній квартирі. ОСОБА_3 забрала свої речі у та виселилась з квартири з 12 липня 2020 року. З цього часу ОСОБА_3 не проживає у зазначеній квартирі.

Згідно з ч. 1 ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_3 виселилася з квартири АДРЕСА_1 та не проживає в зазначеній квартирі з 12 липня 2020 року по даний час, що підтверджується актом від 09 грудня 2021 року.

ОСОБА_3 проживає за іншою адресою, має власну сім`ю, з якою спільно проживає, пов`язана спільним побутом та має взаємні права та обов`язки.

ОСОБА_3 обіцяла знятися із реєстрації, однак не виконала своєї обіцянки.

З огляду на зазначене та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_3 є такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Реєстрація ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 створює перешкоди у реалізації ОСОБА_1 усіх правомочностей як власника квартири, впливає на можливість отримання житлових пільг та обтяжує належне нам майно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Третя особа в судовому засіданні просили позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, відзиву на позов до суду не направила.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , які підтвердили факт не проживання ОСОБА_3 в кватирі АДРЕСА_1 з липня 2020 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, яка не проживає у вказаній квартирі без поважних причин більше одного року. Доказів тому, що ОСОБА_2 , ОСОБА_2 створювали перешкоди у проживанні у квартирі ОСОБА_3 до суду не надано.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 405 ЦК України передбачено втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 втратила право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.319, 391, 405 ЦК України,

ст..ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 908 гривень 00 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_2 ;

Третя особа: ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_2

Повний текст рішення складено 14 квітня 2022 року.

Суддя: О.В.Мазурок