Справа № 583/4833/21
07 листопада 2022 року м. Охтирка.
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі судового засідання Якубович В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Охтирський районний територіальний центр соціального обслуговування», про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, третя особа - Відділ з питань державної реєстрації Охтирської міської ради -
Позивач 26.11.2021 р. звернувся до суду із зазначеним позовом прохаючи:
Вважає, що державна реєстрація права власності на Земельну ділянку № 1 за Комунальним підприємством «ОХТИРСЬКИЙ РАЙОННИЙ ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР СОЦІАЛЬНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ», була проведена з порушенням норм Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), тому рішення про державну реєстрацію права власності на Земельну ділянку 1 підлягає скасуванню.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його часті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представники відповідача до суду не з`явились будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
Від відділу державної реєстрації Охтирської міської ради надійшов лист із проханням розглянути справу без участі державних реєстраторів.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Дослідженням реєстраційної справи №03.3-17 встановлено, що з 23.08.2013 року право власності на земельну ділянку загальною площею 3.2454 га. під вказаним кадастровим номером зареєстроване за Комунальним підприємством «ОХТИРСЬКИЙ РАЙОННИЙ ТЕРИТОРІАЛЬНИЙ ЦЕНТР СОЦІАЛЬНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ». Вказане рішення прийняла державний реєстратор Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області Заяц Наталія Миколаївна. Підставою для проведення такої реєстрації став поданий заявником Державний кат на земельну ділянку ІІ СМ №038083 від 28.03.2022 р. (кадастровий номер не зазначений) за яким відповідач набув у порядку спадкування за заповітом земельну ділянку сільськогосподарського призначення на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району Сумської обл. загальною площею 3.71 га.
Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Отже, законодавець чітко встановлює, що саме власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати усунення порушень його прав на землю.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
За правилами ч. 1 ст. 125 ЗК України /в редакції на час виникнення спірних правовідносин/ право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Частиною 1 ст. 126 ЗК /в редакції на час виникнення спірних правовідносин/ визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
До кінця 2012 року державна реєстрація земельних ділянок та державна реєстрація права власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держземагенства України.
З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також Закон України «Про державний земельний кадастр» яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.
У той же час, відповідно до положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, до 01 січня 2013 року право власності на землю підтверджувалась Державними актами на право приватної власності на землю.
Відповідно до п.п. 9-10 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.
Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.
Згідно з п. 2 Розділу VІІ «Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.
Таким чином, належність позивачу на праві приватної власності земельної ділянки підтверджується належним правовстановлюючим документом Державним актом на право приватної власності на землю, який не був скасований чи визнаний недійсним. Так само не було припинено право власності позивача на вказану земельну ділянку з підстав, передбачених ст. 140 ЗК України, таких доказів суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 та ч. 1 ст. 153 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов`язки чи обмеження.
Згідно положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Як зазначено вище, за відповідачем неправомірно зареєстровано право власності на земельну ділянку, яка належить позивачу, замість успадкованої за заповітом. Що є більшою за розміром, і яке підлягає скасуванню.
Згідно п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Такі ж положення містить ч. 13 ст. 79-1 ЗК України.
За таких обставин рішення державного реєстратора та запис про право власності підлягають скасуванню.
З огляду на викладене позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Судові витрати залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 10, 12, 18, 76, 81, 141, 263-265, 280-284,353, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Судові витрати залишити за позивачем без відшкодування.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко