справа № 361/5382/22
провадження № 2-з/361/152/22
УХВАЛА

20 жовтня 2022 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення її майбутнього позову у справі, пов`язаній із самоправним відключенням від електропостачання Садівничим об`єднанням Трудовик (далі СО Трудовик) її садового будинку, у якій вона просить зобов`язати СО Трудовик негайно відновити електропостачання до її садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити СО Трудовик відключати вказаний садовий будинок від електропостачання до вирішення справи по суті та всупереч вимог законодавства України, встановлених для відключення споживачів від електропостачання.

За загальним правилом інститут забезпечення позову покликаний забезпечити реальне виконання судового рішення у разі якщо існує реальна та доведена загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення в майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому реального виконання судового рішення.

Види забезпечення позову визначені у ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом і формою заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п. п.3, 4 ч. 1, ч. 5 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову із предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими позивачем вимогами. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення того, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування певного заходу забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення судом позову.

За приписами ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Верховний Суд у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 752/24015/20 виклав правовий висновок та зазначив, що тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову та відповідно скасування оскаржених судових рішень.

Всупереч зазначеним нормам, заявником ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, який вона має намір подати до суду у визначений законом строк, не конкретизований предмет її позову, що не дає суду можливості встановити належність обґрунтування необхідності заходів забезпечення позову та доцільності вжиття кожного з його видів, оскільки не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, ОСОБА_1 , заявляючи вимоги про вжиття заходів забезпечення позову встановлення обов`язку СО Трудовик вчинити певні дії, а саме негайно підключити садовий будинок до електропостачання, не зазначає у заяві, яким чином такий вид забезпечення позову пов`язаний з її майбутнім позовом, враховуючи, що вказаний вид забезпечення позову застосовується судом лише у разі, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК України.

У ч. 10 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 149, 150, 151, 153, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.