Справа № 185/6362/21
Провадження № 2/185/337/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Астапчук Д.В., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/6362/21 за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми, отриманої при виконанні трудових обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, мотивуючи позов тим, що з 10.07.1997 року позивач перебував у трудових відносинах з шахтою ім. М.І. Сташкова Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», звільнений 02.10.2019 року за станом здоров`я на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. 07.06.2019 року під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби з позивачем стався нещасний випадок, а саме знаходячись біля центрального пульту в шахті він отримав сильний удар по голові внаслідок падіння куску породи з кровлі гірничої виробітки. Згідно Акту за формою Н - 5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 07.06.2019 року, складеного комісією ВСП « Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 11.06.2019 року відсутня можливість об`єктивно встановити обставини, механізм та сам факт травмування начальника зміни виробничої служби ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність обмеженої в часі події або раптового впливу на ОСОБА_3 небезпечного виробничого фактору, який знаходився би у причинно-наслідковому зв`язку з ушкодженням здоров`я ОСОБА_3 , даний випадок не підпадає під дію п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві від 30.11.2011 року № 1232 і визначається, як нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом. 27.09.2019 року згідно довідки МСЕК позивачу встановлена II група інвалідності загального захворювання. Позивач у судовому порядку оскаржив Акт за формою Н - 5 від 11.06.2019 року. Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 року у задоволені позовних вимог про визнання нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, скасування Акту за формою Н- 5 та зобов`язання скласти Акт за формою Н-1 позивачу було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено, визнано нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3 під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби 07.06.2019 року о 6:40 на 536 північному збірному штреку в районі центрального пункту керування 536 північної лави дільниці з видобутку вугілля № 2 виробничого структурного підрозділу « Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» пов`язаним з виробництвом, скасовано акт за формою Н -5 від 11.06.2019 року, зобов`язано ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби 07.06.2019 року о 6:40 на 536 північному збірному штреку в районі центрального пункту керування 536 північної лави дільниці з видобутку вугілля №2 виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби, за формою Н-1.

В межах справи, яка переглядалась в Дніпровському апеляційному суді, була призначена комісійна СМЕ. Згідно висновку комісійної CME у ОСОБА_3 встановлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку правої тім`яної долі, гематоми м`яких тканин голови, які під час травмуючого процесу призвели до розвитку судомного синдрому із частими поліморфними генералізованими нападами, частими сутінковими розладами свідомості, вираженим тривожно-фобічним синдромом, вираженими експлозивними включеннями та наростаючими когнітивним порушенням, які призвели до стійкої втрати професійної працездатності понад одну третину ( встановлена друга група інвалідності) за цим критерієм відноситься до тяжких тілесних. Враховуючи характер та локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, вони могли утворитися від травматичної дії тупого твердого предмету ( предметів), який діяв (діяли) в область голови. Механізм виникнення тілесних ушкоджень під час виконання посадових обов`язків 07.06.2019 року ОСОБА_3 може відповідати механізму спричинення тілесних ушкоджень, який вказано ОСОБА_3 . Встановлені тілесні ушкодження є наслідками травми, отриманої ОСОБА_3 07.06.2019 року.

23.06.2021 року комісією ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» складено Акт за формою Н-1/П розслідування нещасного випадку, що стався 07.06.2019 року о 6:40 на виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 13.05.2021 року, висновок комісії: нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом, акт за формою Н-5 від 12.06.2019 року скасувати. Згідно довідки МСЕК позивачу з 16.07.2021 року встановлена II група інвалідності, 80% ступень втрати професійної працездатності, причина інвалідності: трудове каліцтво, рекомендовано постійне медикаментозне лікування, стаціонарне лікування. З урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, які носять стійкий тривалий характер, погіршення здібностей позивача, позбавлення права на їх реалізацію, неможливості відновлення стану здоров`я та трудових здібностей, протиправних дій відповідача, позбавлення права позивача на нормальний спосіб життя, належне існування та утримання сім`ї, з урахування стану здоров`я позивача, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, позивач вважає, що розмір моральної шкоди, який слід стягнути з відповідача, буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 300 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отриманої виробничої травми при виконанні трудових обов`язків та судові витрати за надання правничої допомоги.

10.08.2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

21.09.2021 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зупинено провадження у цивільній справі № 185/6362/21 за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми, отриманої при виконанні трудових обов`язків до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції у цивільній справі № 188/996/19 за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, треті особи: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, скасування акту за формою Н-5 та зобов`язання скласти акт за формою Н-1.

14.12.2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21вересня 2021року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

03 лютого 2022 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає наступне: щодо отримання ОСОБА_3 травми під час виконання ним трудових обов`язків на посаді начальника зміни, необхідно зазначити, що позивач на час отримання травми виконував трудову функцію, як особа, яка повинна контролювати виконання працівниками дільниці правил техніки безпеки та охорони праці. При цьому, сам порушив посадову інструкцію та не дотримуючись вимог щодо безпечного пересування по гірничим виробкам травмувався. У відповідності до акту розслідування нещасного випадку, які позивач додає у якості доказів завдання йому моральної шкоди встановлено, що ОСОБА_3 , начальник зміни виробничої служби №1 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», порушив вимоги: п.3.10.1 «Посадової інструкції начальника зміни виробничої служби №1», що зобов`язує його контролювати стан охорони праці при відвідуванні гірничих виробок. В наслідок чого, нещасний випадок з позивачем стався у зв`язку з порушенням останнім, в тому числі, норм охорони праці. ОСОБА_3 погодився з висновками, вказаними в даному акті, про те що нещасний випадок, який трапився з ним на виробництві 17 вересня 2014 року, настав внаслідок порушення ним норм посадової інструкції, так як даний акт позивач не оскаржував. Оцінка ступеню обмеження життєдіяльності ОСОБА_3 , його потреби у сторонньому догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційному потенціалу, встановлення групи інвалідності, потреба у медичній та соціальній допомозі визначається виключно МСЕК і оформляється у вигляді складання індивідуальної програми реабілітації. Індивідуальна програма реабілітації ОСОБА_3 позивачем не додана до позовної заяви, тому наразі не відомо, які саме реабілітаційні заходи призначаються позивачу, як він їх виконує, які результати виконання цієї програми та який реабілітаційний потенціал позивача. Крім того, за відсутності індивідуальної програми реабілітації ОСОБА_3 не відомо чи відмічена необхідність для позивача у наданні психіатричної допомоги, психолого-педагогічної реабілітації, консультування, психологічної та педагогічної корекції, індивідуальної підтримки. Тобто, позивачем належним чином не доведено чи дійсно у нього відбулися зміни у його психологічному стані.

Згідно відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, вказала, що в акті чітко вказано, що причина нещасного випадку - незадовільний технічний стан об`єкту, де виконував трудові обов`язки позивач. Раптове обвалення та обрушення породи не залежало від дій позивача, а сталось саме внаслідок незадовільного стану на 536 північному збірному штреку на ділянці видобутку вугілля № 2, де в той час перебував позивач виконуючи свої трудові обов`язки. Посилання відповідача на те, що в Акті Н- 1 вказано, що позивач порушив Посадову Інструкцію начальника зміни виробничої служби № 1, яка зобов`язує його контролювати стан охорони праці при відвідуванні гірничих виробок як на підставу у відмові задоволення позову є безпідставним. В Акті Н-1 не зазначено, що нещасний випадок стався з позивачем саме з його вини, а посилання в Акті на порушення Посадової Інструкції є обов`язковою умовою для складання таких актів, в тому числі в даному Актів вказані інші посадові особи, які порушили вимоги щодо охорони праці та безпеки праці. Відповідач, як роботодавець не створив належні, безпечні, здорові умови праці позивачу і несе повну відповідальність за порушення вимог охорони праці з дня встановлення МСЕК стійкої втрати працездатності позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Представник відповідача надав заперечення на відповідь ОСОБА_3 , просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Вказав, комісією з охорони праці ВСП «ШАХТОУПРАВЛІІЖЯ ДНЕІРОВСЬКЕ», під час визначення ступеню вини ОСОБА_3 у нещасному випадку, що стався з ним 07.06.2019р., одноголосно було прийнято рішення про зменшення розміру одноразової допомоги начальнику зміни виробничої служби ОСОБА_3 по акту за формою Н-1/П від 25.06.2021р. на 50% за порушення ним вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування останнього (протокол засідання комісії №3 від 14.09.2021р.) додається. Тобто, комісією з охорони праці було встановлено ступінь вини позивача у нещасному випадку у розмірі 50%. З наданої ІПР не можливо зробити висновок про зміну з часом ступеню обмежень особи, відносно якої складалася програма, оскільки до суду надана повторна програма реабілітації, але навіть з інформації, яка міститься у повторній ІПР можна зробити висновок про те, що МСЕК не визнав необхідності для позивача у наданні йому психіатричної допомоги, психолого-педагогічної реабілітації, консультування, психологічної та педагогічної корекції, індивідуальної підтримки. Це свідчить про те, що у позивача не відбулися зміни у психологічному стані. Незважаючи на те, що розрахунок розміру моральної шкоди не встановлений законом, позивач повинен довести належними та допустимими доказами певні обставини, які впливають на наявність та розмір завданої моральної шкоди. Такими обставинами є характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей позивача або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. Позивачем наявність цих обставин не підтверджена відповідними доказами.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, підтримав доводи відзиву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 з 10.07.1997 року перебував у трудових відносинах з шахтою ім. М.І. Сташкова Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля», прийнятий гірничим робітником, займав різні посади, з 05.02.2013 року переведений начальником зміни виробничої служби, 02.10.2019 року позивача звільнено у зв`язку з невідповідністю до виконуваної роботи внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст.70 КзпП України.

Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно з частиною другою статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Конституційний Суд України визнав, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) (абзац 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008).

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України).

Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року).

У частині першій статті 1167 ЦК України визначено що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

На підставі Акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 07.06.2019 року о 06 год. 40 хв., форма Н-5 від 12.06.2019 року, згідно висновку комісії зі спеціального розслідування, на підставі зібраних матеріалів та пояснень свідків, комісія з розслідування дійшла висновку, що відсутності можливості об`єктивно встановити обставини, механізм та сам факт травмування начальника зміни виробничої служби №1 ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність обмеженої в події або раптового впливу на ОСОБА_3 небезпечного виробничого фактору, який знаходився причинно-наслідковому зв`язку з ушкодженням здоров`я ОСОБА_3 даний випадок не підпадає під дію п. 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків професійних захворювань і аварій на виробництві від 30 листопада 2011 року №1232 і визначається, як нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом. Даний нещасний випадок обліку не підлягає, акт за формой 1 не складається.

13 травня 2021 року постановою Дніпровського апеляційного суду Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, треті особи: Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про визнання нещасного випадку пов`язаного з виробництвом, скасування акту за формою Н-5 та зобов`язання скласти акт за формою Н-1 задоволено. Визнано нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3 під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби 07 червня 2019 року о 06 годині 40 хвилин на 536 північному збірному штреку в районі центрального пункту керування 536 північної лави дільниці з видобутку вугілля № 2 виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління Дніпровське Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля пов`язаним з виробництвом. Скасовано акт за формою Н-5 від 11 червня 2019 року, затверджений 12 червня 2019 року, за яким нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3 під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби 07 червня 2019 року о 06 годині 40 хвилин на 536 північному збірному штреку в районі центрального пункту керування 536 північної лави дільниці з видобутку вугілля № 2 виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління Дніпровське Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля визнано як нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 07 червня 2019 року о 06 годині 40 хвилин на 536 північному збірному штреку в районі центрального пункту керування 536 північної лави дільниці з видобутку вугілля № 2 виробничого структурного підрозділу Шахтоуправління Дніпровське Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля під час виконання посадових обов`язків начальника зміни виробничої служби, за формою Н-1.

Згідно Акту розслідування нещасного випадку, що стався 07.06.2019 року о 06 год. 40 хв., форма Н-1/П від 25.06.2021 року, На виконання постанови Дніпропетровського апеляційного суду у складі колегії судової палати у цивільних справах Дніпропетровського апеляційного суду від 13 травня 2021 року на підставі п.9 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 337 нещасний випадок вважати пов`язаним з виробництвом, прийняти до обліку ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та скласти акт за формою Н-1/П. Акт за формою Н-5 від 12 червня 2019 року на ОСОБА_3 скасувати. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони праці: в тому числі ОСОБА_3 - начальник зміни виробничої служби №1 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», який порушив вимоги: пункту 3.10.1 «Посадової інструкції начальника зміни виробничої служби №1», що зобов`язує його: контролювати стан охорони праці при відвідуванні гірничих виробок.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №122760 від 16.07.2021 року, виданої Міжрайонною Павлоградською МСЕК, ОСОБА_3 , встановлена друга група інвалідності з 16.07.2021 року, внаслідок трудового каліцтва, строком до 01.08.2023 року. Дата переогляду 10.07.2023 року.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №063060 від 16.07.2021 року виданої Міжрайонною Павлоградською МСЕК, ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності до 01.08.2023 р., ступінь втрати професійної працездатності - 80% з 16.07.2021 року.

Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для покладення на Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля обов`язку по відшкодуванню позивачу внаслідок нещасного випадку на виробництві працівника відповідача, завданої моральної шкоди з підстав, визначених статтею 1167 ЦК України.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Суд, враховуючи матеріали справи, вважає доведеним факт заподіяння позивачу моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує факт наявності вини позивача у настанні нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивача з урахуванням їх тривалості й тяжкість, що сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Винні дії ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, внаслідок нещасного випадку, що стався на виробництві, оскільки такі дії мають бути враховані при визначенні розміру моральної шкоди, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 14 червня 2021 року у справі № 235/3191/19.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується принципом розумності та справедливості, приймає до уваги стан здоров`я ОСОБА_3 , вину позивача у настанні нещасного випадку, характер та обсяг страждань позивача, що сталося внаслідок нещасного випадку на виробництві, необхідність доказування позивачем в судовому порядку того факту, що нещасний випадок, який з ним стався, є пов`язаним з виробництвом, що потребувало звернення за правничою допомогою, а також звернення до суду за захистом порушених відповідачем своїх прав, що безумно вплинуло на істотність вимушених змін в життєвих стосунках, як і стан здоров`я позивача внаслідок отриманої виробничої травми, суд враховує обставини, які вимагають в подальшому докладання зусиль для організації життя та відновлення нормального психоемоційного стану, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 130 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до Закону України №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб сум відшкодування моральної шкоди (норма набрала чинності з 23 травня 2020 року).

До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом №466, включається у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п.п.164.2.14 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України).

Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи - платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом (26000 грн станом на 01.01.2022 року).

Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

У зв`язку із зазначеним, моральна шкода на користь позивача підлягає стягненню з урахуванням утримання податку та обов`язкових платежів.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1300 грн.

Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89, 258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми, отриманої при виконанні трудових обов`язків задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. з урахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", , місце знаходження: вул. Соборна, буд. 76, м. Павлоград Дніпропетровська область.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 21 жовтня 2022 року.

Суддя А. О. Врона