Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/366/22

Провадження №2/377/201/22

26 жовтня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Кононової Н.О., сторони відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Климчук В.В. до ОСОБА_2 - про зменшення розміру аліментів на дитину,

У С Т А Н О В И В:

15.08.2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 181-183,192 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 19, 27, 28, 43, 49, 76, 83, 84, 95, 170, 174, 175, 177 ЦПК України, просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини. Посилаючись на те що після ухвалення рішення про стягнення аліментів з 2013 року змінились обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів.

Ухвалою судді від 30.08.2022 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

В судове засідання 26.10.2022 року сторони не з`явились. Від позивача і його представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, у заяві зазначили, що у зв`язку з отриманням від ОСОБА_4 , заяви про часткове визнання позову, не заперечували проти ухвалення рішення про зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/4 частини доходів ОСОБА_5 .

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала клопотання про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала частково, згодна щоб розмір аліментів який утримується щомісячно з ОСОБА_5 , з 1/3 частини зменшено було до 1/4 частини доходів платника аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що:

шлюб між сторонами розірвано 28.02.2014 року Славутицьким міським судом Київської області (справа № 377/998/13-ц, яке набрало законної сили 14.03.2014).

За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_5 .

29 серпня 2013 року рішенням Славутицького міського суду Київської області стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Починаючи з 02 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (справа №377/999/13-ц).

Відповідно до копії свідоцтва про народження у позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка від іншого шлюбу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб позивач ОСОБА_5 24 квітня 2018 року зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_7 , актовий запис 28.

Позивач працевлаштований до ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом» отримує заробітну плату у розмірі 15 тисяч гривень.

Відповідно до медичних документів позивачу у 2022 році встановлено діагноз хронічний гастрит, загострення, ГЕРХ, ерозивно-виразковий езофагіт, що вимагає від нього додаткових фінансових витрат.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Враховуючи положення ст.ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначені позивачем докази свідчать про погіршення його фізичного (здоров`я) та матеріального стану, оскільки хоча він має і місце роботи, але незадовільний стан його здоров`я вимагає від позивача додаткових зусиль і матеріальних витрат на підтримання свого здоров`я, а також матеріального утримання малолітньої дитини від іншого шлюбу.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі судового рішення Славутицького міського суду Київської області на користь відповідача у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісяця на утримання дитини. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, необхідно стягувати з позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від його доходу. Вказаний розмір аліментів суд вважає буде справедливим і таким, що буде забезпечувати необхідну участь батька в утриманні однієї дитини, яка проживає разом з відповідачем, і буде достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку доньки ОСОБА_3 .

За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 29.08.2013 року (справа№377/999/13-ц).

Стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист по справі №377/999/13-ц, Провадження 2/377/342/13 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено 26.10.2022 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача адвокат Климчук Вікторія Володимирівна, адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т. О. Малишенко