Справа № 700/622/21
Провадження № 2-др/700/3/22

08 квітня 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,
представника відповідача - адвоката Драченка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Лисянка справу за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,-
У провадженні Лисянського районного суду Черкаської області перебувала цивільна справа №700/622/21 за позовом ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
23 березня 2022 року судом було постановлено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.
Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про розподіл судових витрат та просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5000 грн. витрат на професійну правову допомогу.
Вимоги мотивовані тим, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказувала, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в ході вказаного спору у розмірі 5000 грн. та що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Згідно акту наданих послуг №2 від 23.03.2022 року до Договору про надання правової допомоги №26-01 від 25.01.2021 року клієнту надано юридичних послуг, на які було витрачено 05 год.03 хв.
Відповідно до п.4.3 Договору про надання правової допомоги №26-01 від 25.01.2021 року вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн. за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100000 грн.
Пунктом 3 Акту від 23.03.2022 року сторони визначили, що ОСОБА_4 зобов`язується сплатити 5000 грн. за надані послуги протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням у справі №700/622/21 законної сили, разом з тим, нею вже оплачено 2000 грн. понесених витрат.
З урахуванням вищенаведеного, вважає що ОСОБА_4 обґрунтовано понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 вимоги заявлені у клопотанні підтримав повністю та просив їх задовольнити.
ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи без їх участі. Крім того, представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із запереченням на клопотання в якому просив відмовити у задоволенні клопотання про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу. Заперечення мотивоване тим, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано акт №2 наданих послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги №26-01, рахунок на оплату №162 від 23.03.2022 року на суму 5000 грн. та квитанція від 24.03.2022 року на суму 2000 грн.
Підтвердженням рахунку на оплату має бути квитанція про сплату. Однак, як вбачається з квитанції про оплату гонорару адвокату від 24.03.2022 року згідно акту надання послуг №2 від 23.03.2022 року сумою сплати є 2000 грн. та 3 грн. комісія.
Тому, фактично ОСОБА_4 понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Таким чином вважає, що представником відповідача розмір судових витрат належним чином не обґрунтований та не підтверджений документально.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі підлягає задоволенню із наступних підстав.
Згідно з ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.
У відповідності зі ст.133 цього Кодексу, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В порядку ч.4 ст.270 ЦПК України, суд розглядає заяву про постановлення додаткового рішення без виклику сторін.
Згідно з п.2 ч.3 ст.259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що 23.03.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області було постановлено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказувала, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в ході вказаного спору у розмірі 5000 грн. та що докази понесення таких витрат будуть надані протягом п`яти днів за днем проголошення вступної та резолютивної частини рішення.
Згідно акту наданих послуг №2 від 23.03.2022 року до Договору про надання правової допомоги №26-01 від 25.01.2021 року позивачу ОСОБА_4 надано юридичних послуг, на які було витрачено 05 год.03 хв.
Відповідно до п.4.3 Договору про надання правової допомоги №26-01 від 25.01.2021 року вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн. за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100000 грн.
Пунктом 3 Акту від 23.03.2022 року сторони визначили, що ОСОБА_4 зобов`язується сплатити 5000 грн. за надані послуги протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням у справі №700/622/21 законної сили, разом з тим, нею вже оплачено 2000 грн. понесених витрат.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи 25.01.2021 року між ОСОБА_4 та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси», в особі голови об`єднання Драченка Владислава Вікторовича було укладено договір про надання правової допомоги №26-01. У відповідності до умов договору надання адвокатських послуг здійснюються адвокатом.
З ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії СА №1008012 від 27.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 отримує допомогу від адвоката Драченка В.В. на представництво у Лисянському районному суді Черкаської області.
В процесі розгляду справи в суді був складений Акт №2 надання послуг (детальний опис робіт) до договору про надання правової допомоги №26-01 від 23.03.2022 року, де сторони визначили, що ОСОБА_4 зобов`язується сплатити 5000 грн. за надані послуги протягом 10 календарних днів з моменту набрання рішенням у справі №700/622/21 законної сили.
Як вбачається з квитанції про оплату гонорару адвокату від 24.03.2022 року згідно акту надання послуг №2 від 23.03.2022 року сумою сплати є 2000 грн. та 3 грн. комісія.
Водночас, суд вважає можливим задовольнити клопотання представника позивача щодо стягнення з відповідача всієї суми витрат на правничу допомогу незважаючи на часткову оплату позивачем ОСОБА_4 цих витрат, оскільки такі витрати є належним чином обґрунтовані та підтверджені належними доказами.
Досліджуючи надані представником відповідача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги відповідачу у даній справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133,137, 141,258-259,264,263,265,268,270,352,354,355 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: с.Будище Звенигородського району Черкаської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , реєстаціний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання: с.Будище Звенигородського району Черкаської області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 11.04.2022 року.
Суддя Н.В.Бесараб