Справа № 314/756/22
Провадження № 2-з/314/17/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Капітонова Є.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до позовної заяви представника позивача Глушко К.О. в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до позовної заяви, в якій представник позивача Глушко К.О. в інтересах ОСОБА_1 просить:

- заборонити АТ КБ «ПриватБанк» нараховувати відсотки, пеню, тощо ОСОБА_1 ;

-заборонити АТ КБ «ПриватБанк» проводити стягнення з ОСОБА_1 по карті НОМЕР_1 ;

- заборонити АТ КБ «ПриватБанк» проводити стягнення з ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту на суму 8499, 00 грн.;

- заборонити АТ КБ «ПриватБанк» проводити стягнення з ОСОБА_1 за договором споживчого кредиту на суму 10999, 00 грн.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч1, ч.2 ст. 149 ЦК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову. На підставі п. 6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку

Частиною 3 ст.150 ЦПК передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 за №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом позову є оспорювання правочину, що не пов`язується з засобами забезпечення позову викладеними у клопотанні - «заборонити нараховувати відсотки, пеню», оскільки нарахування відсотків жодним чином не порушує прав позивача та не породжує ознак виконавчого документа, початку виконавчого провадження.

Клопотання - «заборонити проводити стягнення», також не має відношення до предмету позову, оскільки предмет позову - оспорюваний правочин, сам по собі не є виконавчим документом.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в забезпеченні позову.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя : Є. М. Капітонов

13.04.2022