Справа № 522/2946/22
провадження №2/504/1295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючої судді Вінської Н.В.

при секретарі Коцар А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал», за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №15467 від 01.06.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення із неї коштів у сумі 30651,94 грн.

У обґрунтування позову зазначила, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №68079946 відкритого на підставі виконавчого напису виданого 01.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Данич О.Ф. щодо стягнення із неї заборгованості за кредитним договором. Вважає, що під час вчинення виконавчого напису, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, не врахував наявність чи відсутність спору щодо заборгованості, нотаріус не переконався в отриманні боржником вимоги стягувачем, у зв`язку із чим на її думку виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача адвокат Ульянов І.М. у судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі. При цьому позивач або його представник із будь-якими клопотаннями у тому числі про витребування доказів до суду не звертались.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Розглянувши позовну заяву перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 21.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було видано виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал» заборгованість за кредитом у сумі 29722,00 грн. та 929,94 грн. витрати понесені на винесення виконавчого напису.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркой В.В., відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису виданого 01.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором у сумі 30651,94 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено, наявність правових підстав для скасування спірного виконавчого напису.

Ухвалюючи рішення суд зазначає, що належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язання за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована, тощо) позивач суду не надала. Будь яких клопотань про витребування необхідних доказів на підтвердження позовних вимог, стороною позивача ані при пред`явленні позову, ані після відкриття провадження у справі, - заявлено не було, у зв`язку із чим суд був позбавлений можливості об`єктивно перевірити, викладені в позовній заяві доводи та обґрунтування.

Суд зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 ЗУ «Про нотаріат».

Відповідно до ст.87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів та зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

При цьому ст.50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 5 наведеної статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Крім того, відповідно до частини 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду.

При цьому, суд зазначає про те, що відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином із урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал», за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.В. Вінська