Провадження № 22-ц/812/686/22
У Х В А Л А

18 жовтня 2022 року м. Миколаїв

справа № 473/4273/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Самчишиної Н.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

Кабінету Міністрів України

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухваленого 14 грудня 2021 року під головуванням судді Ротар М.М., в приміщенні цього ж суду, повне судове рішення складено 15 грудня 2021 року, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_1 до Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу №4 «Золотий ключик» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу №4 «Золотий ключик» (надалі КЗДО КТ №4 «Золотий ключик») про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи.

Позивач зазначала, що працює на посаді бухгалтера КЗДО КТ №4 «Золотий ключик». 02 листопада 2021 року їй було вручено повідомлення «Про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-1, а не проти COVID-19. 08 листопада 2021 року наказом № 46-К її було відсторонено від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби COVID-19.

Посилаючись на те, що ні в посадовій інструкції бухгалтера, ні в будь-якому іншому документі, підписаному між сторонами, зобов`язання про здійснення такого щеплення немає, отже, відповідач не мав жодних законних та правових підстав на відсторонення її від роботи з вказаних підстав. Крім того, у зв`язку з виданням відповідачем оспорюваного наказу, позивачка позбавлена права на працю, а тому наказ є незаконним, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати наказ про відсторонення її від роботи.

Правом відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ КЗДО КТ №4 «Золотий ключик» від 08 листопада 2021 № 46-К, в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи без збереження заробітної плати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» до обов`язкових віднесено щеплення лише проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця та туберкульозу; щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 за статтею 12 Закону не є обов`язковим. Нормами цієї статті також передбачено запровадження інших обов`язкових щеплень, проте виключно в порядку, встановленому законом.

Відсторонення від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому, в силу положень пункту 1 статті 92 Конституції таке втручання дозволено виключно законами України, а не підзаконними актами, до яких належать Постанова Кабінету Міністрів України і Наказ МОЗ.

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України (ст. 76 Конституції). Оскільки рішення про відсторонення працівників прийнято у формі Постанови Кабінету Міністрів України та в спосіб, що не відповідає вимогам пункту 1 статті 92 Конституції та статті 12 Закону і поза межами конституційних повноважень Кабінету Міністрів України, суд прийшов до висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Постанови КМУ та необхідність вирішення спору на підставі норм статей 43, 92 Конституції, з огляду на те, що в Україні відсутні закони, які передбачають право роботодавців відсторонювати від роботи працівників, що відмовилися від вакцинації проти COVID-19.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням, Кабінет Міністрів України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити в мотивувальній частині.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить виключно аналіз відповідності Конституції України та Законам України, нормативно-правових актів Уряду та Міністерства охорони здоров`я України. Рішення містить власні суб`єктивні висновки головуючого судді стосовно процедури введення карантинних обмежень на території України, нібито невідповідності дій вищого органу державної влади вимогам Конституції України. Судом першої інстанції надано оцінку актам Міністерства охорони здоров`я України, повноваженням та процедурі визначення Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, Календаря профілактичних щеплень від COVID-19.

Положення чинного ЦПК України не наділяють районний суд юрисдикцією щодо надання оцінки нормативно-правовим актам вищого органу виконавчої влади, міністерств та інших суб`єктів владних повноважень. Крім того, надання подібної оцінки в межах розгляду справи про оскарження індивідуального акту, який виник щодо трудових правовідносин конкретної особи, суперечить завданню цивільного судочинства.

Надання судом цивільної юрисдикції оцінки діяльності Кабінету Міністрів України під час реалізації повноважень, визначених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», діючим актам Уряду, відповідності їх Конституції та Законам України є порушенням норм процесуального права. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що усі висновки, які слугували підставою для скасування наказу про відсторонення гуртуються на аналізі нормативно-правових актів Уряду та Міністерства охорони здоров`я України. Тобто, судом не було належним чином оцінено доводи учасників справи в межах предмета спору, а зроблено висновки по суті справи виключно внаслідок власного ставлення до нормативно- правових актів, оцінка яким не має надаватись в межах цивільного судочинства. Не досліджено питання співвідношення трудового інтересу однієї особи порівняно з інтересами невизначеного кола осіб, стосовно захисту життя та здоров`я, які забезпечуються державою. Судом не було застосовано позицію Європейського суду з прав людини про те, що вакцинація є одним із найбільш успішніших та ефективних заходів у сфері охорони здоров`я, мета якої є захист здоров`я окремо ї особи та суспільства в цілому від інфекційного захворювання.

Апелянт також вважає висновки суду першої інстанції щодо порушення процедури введення на території України карантину такими, що зроблені з порушенням норм матеріального права.

Узагальнені доводи інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від учасників справи до апеляційного суду не надійшов.

В судове засідання апеляційного суду, яке було призначено в режимі відеоконференції за клопотанням апелянта, сторони та представник апелянта Кабінету Міністрів України не з`явились. Як видно з довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Судова повістка-повідомлення» була надіслана позивачці ОСОБА_1 , відповідачу та Кабінету Міністрів на їхні електронні адреси, які зазначені в позовній заяві та в апеляційній скарзі. Отже усі учасники справи та апелянт своєчасно повідомлені про час і місце судового розгляду. Під час встановлення відеозв`язку з Господарським судом Київської області, якому було доручено проведення відеоконференції, представник суду повідомив, що в суд представник Кабінету Міністрів України не прибув. Клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило. За такого, неявка учасників справи та апелянта в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

2.Мотивувальна частина

Розглянувши в судовому засіданні матеріали апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у справі № 473/4273/21-ц (провадження № 22-ц/812/686/22) з таких підстав.

Зі змісту оскаржуваного в апеляційному порядку судового рішення вбачається, що предметом розгляду були позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року справу № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу № 130/3548/21 на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на те, що існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у справах про відсторонення працівників від роботи з підстав їх відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також задля запобігання судових помилок, які у подальшому не могли б бути виправлені відповідно до процесуального законодавства внаслідок неможливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах.

Згідно вищезазначеної справи позивач звернулась до суду з позовом до АТ «Укрзалізниця» посилаюсь на те, що у грудні 2021 року відповідачем було вручено наказ про відсторонення роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Наказ мотивований тим, що оскільки у неї відсутнє відповідне щеплення та відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України відповідач відсторонює її від роботи. Позивач просила скасувати наказ №432/ОД від 10 грудня 2021 року, поновити її на роботі та стягнути з відповідача заробітну плату за період відсторонення від роботи, допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 вересня 2022 року прийняла до розгляду справу № 130/3548/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 09 листопада 2022 року.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Колегія суддів зауважує, що правовідносини у справах № 130/3548/21 та № 473/4273/21-ц є подібними, оскільки стосуються, зокрема, питання порядку відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від респіраторної хвороби СОVID-19.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення з власної ініціативи апеляційного провадження у цій справі № 473/4273/21-ц (провадження № 22-ц/812/686/22) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21.

Керуючись статтями 252, 261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити провадження у справі № 473/4273/21-ц (провадження № 22-ц/812/686/22) за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу №4 «Золотий ключик» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, відкрите за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова