Номер провадження: 22-ц/813/8373/22
Справа № 947/7239/22
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Семиженко Г. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Склярської І.В.,

розглянувши у місті Одесі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця на рішення Київського районного суду міста Одеси, ухваленого 01 липня 2022 року під головуванням судді Огренич І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Українська залізниця про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позову

У позові від 18 березня 2022 року позивач просив:

-визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) № 145/ОС, табельний № 10404 Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця від 09 березня 2022 року про припинення трудового договору (контракту) за підписом начальника депо ОСОБА_2 , яким ОСОБА_1 звільнено з посади провідника пасажирського вагона резерву провідників на підставі п. 1) ст. 41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов`язків;

-поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагона резерву провідників Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця з 10 березня 2022 року;

-стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 10 березня 2022 року і по день ухвалення рішення суду;

-стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 гривень;

-вирішити питання стягнення судових витрат з відповідача.

Підстави та обґрунтування позову

Посилався на те, що 25 вересня 2018 року позивач на підставі наказу № 1492/ОС від 24 вересня 2018 року був прийнятий на посаду провідника пасажирського вагона резерву провідників Виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Публічного акціонерного товариства Українська залізниця на умовах контракту, який 27 листопада 2018 року перейменовано на Виробничий підрозділ пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця, 10 березня 2022 року його звільнено з вказаної посади наказом (розпорядженням) № 145/ОС, табельний № 10404 начальника Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця від 09 березня 2022 року на підставі п. 1) ст. 41 КЗпП України - одноразове грубе порушення трудових обов`язків. Обставинами вчинення порушення зазначено на адресу керівництва надійшло звернення від громадян України, які проїжджали в добу 04 березня - 05 березня 2022 року пасажирським поїздом № 36 сполученням Одеса-Перемишль у вагоні № 21, стосовно спроби отримання неправомірної вигоди провідником пасажирського вагону ОСОБА_1 .

З вказаним наказом позивача ознайомлено 10 березня 2022 року, проте позивач не погоджується з ним, оскільки зазначена у ньому інформація не відповідає дійсності, є обурливою та абсурдною, позивач з 04 березня 2022 року по 05 березня 2022 року сумлінно виконував свої обов`язки провідника пасажирського потягу № 36 сполученням Одеса-Перемишль у вагоні № 21 та забезпечив перевезення 132 людей у дуже важких умовах, купе та коридори потягу були заповненні людьми, після повернення начальник депо ОСОБА_3 звинуватив позивача у вимаганні хабаря та повідомив про наказ про звільнення на підставі п. 1) ч. 1 ст. 41 КЗпП України, відповідачем не було проведено службового розслідування, не надано доказів звинувачення фактично у вчиненні злочину за ст. 368 КК України, в порушення ст. 149 КЗпП України начальник депо не зажадав від позивача письмових пояснень, безпідставно перейняв на себе функції та компетенцію правоохоронних органів та суду, звільнив позивача на підставі п. 1) ч. 1 ст. 41 КЗпП України, коли позивач не відноситься до категорії працівників, які можуть бути звільнені за цією нормою права, позивач є членом Первинної профспілкової організації Незалежна профспілка працівників пасажирського вагонного депо Одеса-Головна, 09 березня 2022 року начальником депо Сидоренком С. на адресу голови вказаної профспілки було направлено подання № ПКВЧД-3-14/134 щодо надання згоди на звільнення позивача, 12 березня 2022 року протоколом № 30 вказаного профспілкового органу не було надано згоди на звільнення провідника ОСОБА_1 .

Внаслідок прийняття незаконного та безпідставного наказу про звільнення позивач зазнав моральних страждань, залишився без будь-яких грошових коштів на існування у тяжкий воєнний час, не міг забезпечити нормальний рівень життя своїх неповнолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, від нього відвернулися друзі, знайомі та колеги, співробітники відповідача передали дані особистої справи позивача до ЗМІ та надали свої коментарі щодо вимагання хабаря ОСОБА_1 , які не відповідають дійсності, в мережі Інтернет на різних інтернет-порталах було поміщено статті щодо вчинення позивачем вище вказаного злочину, автором яких був співробітник відповідача ОСОБА_4 , який у своєму телеграм-каналі розмістив відповідну публікацію, її переглянули більше 274 тисячі осіб, також цю інформацію з фото позивача 07 березня 2022 року було опубліковано на офіційній сторінці відповідача в соціальній мережі Фейсбук, яка була поширена шляхом репосту користувачами соціальної мережі понад 400 разів, вказана публікація була здійснена 07 березня 2022 року, тоді як рішення про звільнення було прийнято тільки 09 березня 2022 року, а звільнено позивача з 10 березня 2022 року, що свідчить про недостовірність інформації.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 01 липня 2022 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено:

-визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) № 145/ОС, табельний № 10404 Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця від 09 березня 2022 року про припинення трудового договору (контракту) за підписом начальника депо ОСОБА_2 , яким ОСОБА_1 звільнено з посади провідника пасажирського вагона резерву провідників на підставі п. 1) ст. 41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обов`язків;

-поновити ОСОБА_1 на посаді провідника пасажирського вагона резерву провідників Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця з 10 березня 2022 року;

-стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 45377,76 гривні;

-стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 40000 гривень;

-стягнути з Акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1992,40 гривні.

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Мотиви суду першої інстанції

Суд прийшов до висновку, що як на момент звільнення позивача, так і на даний час відсутній чинний вирок суду, яким би було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 368 КК України злочину, відповідні відомості відсутні також у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, отже посилання відповідача про вчинення позивачем кримінального правопорушення є безпідставними, посада позивача не підпадає під категорії посад для звільнення, визначених п. 1 ст. 41 КЗпП України, звільнення проведено без згоди первинної профспілкової організації, позивач дійсно зазнав моральних страждань від незаконних дій відповідача, у тому числі в результаті поширення працівниками відповідача інформації про вчинення позивачем зазначених вище неправомірних дій, та частково задовольнив вимоги позову.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Акціонерного товариства Українська залізниця поставлено питання про скасування рішення суду.

Обґрунтування апеляційної скарги

Посилання на те, що відповідачем була отримана інформація про вимагання позивачем оплати за проїзд від пасажирів евакуаційного безкоштовного пасажирського потягу сполученням Одеса-Перемишль 04-05 березня 2022 року, 22 березня 2022 року заяву про злочин передано за територіальною підсудністю ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області, 02 червня 2022 року т.в.о. начальника ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області надано відповідь, у якій зазначено, що проведеною перевіркою фактів порушення чинного кримінального законодавства України не встановлено, 09 березня 2022 року було прийнято дійсно помилкове рішення про звільнення позивача за п. 1) ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскільки посада позивача не відноситься до вказаної у приведеній нормі права категорії посад, сума відшкодування моральної шкоди є несправедливою, крім того за даними Єдиного державного реєстру судових рішень Печерським районним судом міста Києва відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , як голови правління Акціонерного товариства Укрзалізниця, про захист честі, гідності та ділової репутації, де предмет позову співпадає з зазначеним у даній справі, що може призвести до подвійної відповідальності за одне й теж порушення.

Процесуальні позиції учасників при апеляційному розгляді справи

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Романович А.В. від імені ОСОБА_1 вважала скаргу такою, що задоволенню не підлягає, зокрема заперечила тотожність позовних вимог у даній справі з позовними вимогами у позові, поданому до Печерського районного суду міста Києва.

Від представника відповідача Акціонерного товариства Українська залізниця Мацалишенко А.С. надійшла заява на підтримку своєї процесуальної позиції у справі та прохання про розгляд справи у відсутність представника.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду апеляційної інстанції

У відповідності до п. 1) ч. 1 ст. 41 КЗпП України, яка встановлює додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов, трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

10 березня 2022 року наказом (розпорядженням) № 145/ОС начальника Виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії Пасажирська компанія Акціонерного товариства Українська залізниця Сидоренком С. від 09 березня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади провідника пасажирського вагона 10 березня 2022 року на підставі п. 1) ст. 41 КЗпП України, за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, з яким ОСОБА_1 було ознайомлено 10 березня 2022 року (а.с. 17).

За матеріалами справи посада позивача не входить до зазначеного вище переліку посад, працівників на яких може бути звільнено за приведеною нормою права, отже звільнення позивача було проведено незаконно, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до ст. 235 КЗпП України, обґрунтованих зауважень з цього приводу апеляційна скарга відповідача не містить.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Незаконне звільнення позивача було проведено з посиланням на обставини, які мають ознаки злочину, згідно повідомлення поліції такі обставини свого підтвердження не знайшли (а.с. 112), не знайшли вони свого підтвердження і у судовому засіданні, проте ці негативні для позивача відомості були поширені відповідачем у засобах масової інформації, із втратою роботи позивачем було втрачено джерело доходу, необхідне для забезпечення його потреб та потреб його сім`ї, отже незаконними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, щодо відшкодування якої судом першої інстанції прийнято підставне рішення, доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують та не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставами для задоволення її вимог.

За приведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін з відновленням його дії, зупиненої ухвалою апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 01 липня 2022 року залишити без змін, відновити його дію, зупинену ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2022 року.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2) ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.О. Бездрабко

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська