Справа № 755/3274/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступник ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення регламентної виплати,

установив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення регламентної виплати посилаючись на те, що 29.03.2018 року о 19.45 годині на автодорозі Біла Церква Тараща, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mazda», номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі, та автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 року у справі про адміністративне правопорушення № 357/9854/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 124, 122-4 КУпАП провадження закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 не була застрахована. Відповідальність водія автомобіля «Mazda» була застрахована на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АМ/3263179, укладеного із ПрАТ «Київський страховий дім». З метою отримання страхового відшкодування він (позивач) звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування, яка отримана 03.05.2018 року. До заяви було долучено всі необхідні документи. Однак, до цього часу кошти не отримано, при цьому відповідач вимагав оригінал або нотаріально засвідчену копію доручення, яким власник пошкодженого автомобіля уповноважує його (позивача) отримати відшкодування. Листом від 04.09.2020 року за « 3.1-01-б/24646 Моторно (транспортного) страхового бюро України відмовило у виплаті страхового відшкодування без послання на відповідну норму Закону № 1961. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 4617 від 02.05.2018 року, складеного на замовлення відповідача, витрати на відновлювальний ремонт автомобіля «Mazda», номерний знак НОМЕР_1 , перевищують його вартість. Згідно із розрахунком вартості КТЗ після ДТП та розміру регламентної виплати від 14.08.2018 року, складеного відповідачем, вартість транспортного засобу у пошкодженому стані складає 18 487,00 грн., а розмір регламентної виплати дорівнює 36 607,30 грн. (55 094,30 грн. - 18 487,00 грн.). Він згоден із вказаними розрахунками. З огляду на положення законодавства України регламентна виплата мала бути здійснена протягом 90 днів, тобто останнім днем є 01.08.2018 року. Однак, цього не було зроблено, у зв`язку з чим просить стягнути пеню за період з 02.08.2018 року по 15.02.2021 року у розмірі 24 236,03 грн. За порушення грошового зобов`язання просить стягнути згідно ст. 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 2 792,00 грн. та інфляційні втрати - 5 754,71 грн. Всього просив стягнути 69 390,04 грн., судовий збір 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу - 15 000,00 грн.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

До суду представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Третя особа - ОСОБА_4 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 17.02.2021 року.

18.02.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

13.04.2021 року зареєстровано відзив на позовну заяву.

08.07.2021 року провадження у справі зупинено до вступу правонаступника позивача.

07.05.2021 року зареєстровано відповідь на відзив.

30.12.2021 року до справи залучено правонаступника та відновлено провадження у справі.

В суді встановлено, що 26.03.2018 року між ПрАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_1 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АМ/3263179, яким застраховано цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000,00 грн., за шкоду майну - 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн. Строку дії договору з 27.03.2018 року до 26.07.2019 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , являється P&imperia&O OU, округ Пярнумаа, селище Похья, смт. Тоотсі, користу3вача являються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

29.03.2018 року близько 19.45 години на автодорозі Тараща-Біла Церква на відстані 750 м від повороту до Коженики Білоцерківського району, Київської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , порушивши Правила дорожнього руху України не впоравшись з керуванням наїхав на праве по ходу свого руху узбіччя, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на узбіччі з правого боку по ходу його руху, та який належить ОСОБА_1 . В наслідок пригоди автомобіль «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , та його пасажир ОСОБА_6 отримав ушкодження.

Згідно постанови Білоцерківського відділу поліції від 03.08.2018 року кримінальне провадження № 0001635 від 30.03.2018 року по факту ДТП, яка мала місце 29.03.2018 року, закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України, за відсутності в діях водія ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2018 року у справі № 357/9854/18 провадження у справі про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Встановлено, що цивільно-права відповідальність водія автобусом марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.

05.04.2018 року в Моторно (транспортному) страховому бюро України зареєстровано повідомлення ОСОБА_1 про дорожньо-транспортну пригоду.

03.05.2018 року в Моторно (транспортному) страховому бюро України зареєстровано заяву ОСОБА_1 про здійснення відшкодування шкоди.

Згідно Звіту ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» № 4617 від 02.05.2018 року, складеного на замовлення в Моторно (транспортного) страхового бюро України, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , без урахування ВТВ становить 55 094,30 грн., вартість відновлювального ремонту складає 327 899,69 грн., ринкова вартість автомобіля може складати 55 094,30 грн.

14.08.2018 року Моторно (транспортним) страховим бюро України складено розрахунок вартості КТЗ автомобіля «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , після ДТП та розміру регламентної виплати, згідно якого середня ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані, яка з урахуванням торгу, складає 18 487,00 грн.; розмір регламентної виплати - 36 607,30 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів»). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (статті 9, 22 - 31, 35, 36 Закону).

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В даному випадку регламентна виплата, яка визначена МТСБУ становить 36 607,30 грн., з даною сумою ОСОБА_1 погодився.

Однак, 04.09.2020 року МТСБУ відмовила ОСОБА_1 у виплаті регламентної виплати через неналежне засвідчення документу іноземної держави.

З урахуванням вимог законодавства та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення регламентної виплати у розмірі 36 607,30 грн. слід задовольнити.

Підлягає стягненню з відповідача і пеня у розмірі 24 236,03 грн. з період з 02.08.2018 року по 15.02.2021 року.

В частині стягнення інфляції та 3 % річних суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом.

Оскільки, зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим, і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (аналіз Верховного Суду України від 30.06.2011 року судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування).

Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 06.062012 року у справі № 6-49цс12).

Однак, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачена відповідальність страховика у разі не здійснення виплати страхового відшкодування - пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Крім того, відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Викладене свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення інфляції та 3 % річних.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для часткового задоволення заявлених вимог, на суму 60 843,33 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Заперечення відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та діючим законодавством України.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

02.02.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Михайленко та Партнери» укладено Договір про надання правової № ПД-05/21, згідно умов якого Бюро зобов`язалось надавати правничу допомогу в забезпеченні захисту прав клієнта протягом строку дії договору.

Клієнт та Бюро погодили, що правничу допомогу буде надавати адвокат Бай С.Е.

Сторони також погодили, що вартість послуг складає 15 000,00 грн.

Представник позивача, який приймав участь у справі - Бай С.Е. є адвокатом, що діє на підставі ордеру КС № 848211 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4481/10 від 24.03.2011 року).

Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які позивач понесе у справі подано в позовній заяві (а.с. 2), та містить: витрати на професійну правничу допомогу згідно укладеного договору в розмірі 15 000 грн., та судовий збір - 908,00 грн.

03.02.2021 року ОСОБА_1 сплатив АТ «Михайленко та Партнери» кошти в сумі 15 000,00 грн. за послуги.

08.02.2021 року ОСОБА_1 сплати в судовий збір у розмірі 908,00 грн. Оскільки, вимоги позивача задоволено частково, з відповідача слід стягнути 796,13 грн. судового збору.

Загальна сума судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 15 796,13 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги по справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступник ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , до Моторно (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_4 , про стягнення регламентної виплати - задовольнити частково.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України (Код , адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок № 8) на користь ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) кошти в сумі 60 843,33 (шістдесят тисяч вісімсот сорок три гривні 33 копійки) грн. та судові витрати в розмірі 15 796,13 (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 13 копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 26.10.2022 року.

Суддя: