КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9840/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року місто Київ

справа №759/14516/20

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - судді Борисової О.В.,

суддів Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Козленко Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у місті Києві, Головного управління державної казначейської служби у місті Києві про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідачів, в якому просив:

стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь моральну шкоду у розмірі 187975,40 грн.;

стягнути на йогокористь за рахунок бюджетних асигнувань УНП в місті Києві понесені витрати по сплаті правової допомоги у розмірі 9446 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду містаКиєва дану справу передано за підсудністю до Солом'янського районного суду містаКиєва.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копіїухвали.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвалу суду першої інстанції від 16 листопада 2020 року він не отримував, що позбавило його можливості усунути недоліки або висловити зауваження.

Вказував, що посилання суду першої інстанції на те, що він повинен вживати заходи для стимуляції суду у виконанні покладених на суддю обов`язків є неспроможними у процесуальному розумінні.

Зазначав, що 23 лютого 2021 року ним направлено клопотання про розгляд справи, яке було залишено судом без уваги.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи положення ст.185 ЦПК України повернення заяви можливе у випадку, коли позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, але не виконав вимоги, зазначені в ній у встановлений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2020 року позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у місті Києві, Головного управління державної казначейської служби у місті Києві про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, щопозовна заява не відповідає положенням ст.ст.175, 175 ЦПК України, а саме:

сторона позивача не надаладо суду в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України належним чином завіренні копії рішень судів щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності;

всі долучені до позовної заяви документи не містять підпису позивача із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копії письмового доказу оригіналу, які заходиться у позивача.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із неусуненням недоліків.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху, залишено не виконаним стороною позивача, жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено.

Також в ухвалі було зазначено, що засвідчену належним чином копію ухвали судді від 16 листопада 2020 року було направлено рекомендованим листом на вказану у позовній заяві адресу позивача як контактну. Проте направлена судова кореспонденція була повернута до відправника. Самостійно позивач не звертався до суду з приводу стану його позовної заяви, недоліки залишилися не усуненими.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2020 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

В матеріалах справи міститься супровідний лист Солом'янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року про направлення на адресу позивача ухвали суду від 16 листопада 2020 року.

Як вбачається з довідки, складеної секретарем судового засідання судова кореспонденція (судові повістки, супровідні листи, копії ухвал та рішень) не надсилається у зв`язку з припиненням фінансування та видатків, необхідних для придбання поштових марок, конвертів (а.с.24). Вказане підтверджується листом в.о. начальника Територіального управління ДСА України в місті Києві від 02 червня 2020 року.

25 лютого 2021 року від позивача до суду першої інстанції надійшло клопотання про розгляд справи, в якому останній вказував на те, що 20 жовтня 2020 року до суду надійшла його справа, але станом на 23 лютого 2021 року жодного рішення не прийнято. Просив приділити увагу йому.

Згідно супровідного листа від 01 березня 2021 року Солом'янським районнимсудом міста Києва повторно було направлено на адресу позивача ухвалу суду від 16 листопада 2020 року (а.с.28).

В матеріалах справи міститься конверт адресований ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 (а.с.29-30). Однак даний конверт не містить будь-яких відміток працівника АТ «Укрпошта» по якій причині вказаний конверт не був вручений адресату.

З викладеного вбачається, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху від 16 листопада 2020 року не була вручена позивачу, доказів протилежного матеріали справи не містять, а, відтак, відсутні підстави вважати, що позивач не виконав її вимоги у встановлений судом строк.

Крім того, позовна заява була підписана як позивачем ОСОБА_1 , так і його представником ОСОБА_2 .

При цьому, будь-яких доказів того, що ухвала суду від 16 листопада 2020 року направлялася представнику позивача матеріали справи також не містять.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: