Постанова

Іменем України

03 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 2-659/10

провадження № 61-20973 св 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник - Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

стягувач - відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2020 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Кулікової С. В., Олійника В. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У березні 2020 року Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Києво-Святошинський РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Заява мотивована тим, що у Києво-Святошинському РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 23318892 з примусового виконання виконавчого листа № 2-659/2010, виданого 17 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 користь ВАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованості у розмірі 1 556 510 грн 61 коп.

При передачі виконавчого провадження від виконавця до виконавця виконавчий документ втрачено, в матеріалах виконавчого провадження відсутній вищевказаний виконавчий лист.

Ураховуючи викладене, державний виконавець просив видати дублікат виконавчого листа.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року,видано дублікат виконавчого листа № 2-659/2010, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області від 17 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість у розмірі 1 556 510 грн 61 коп.

Судові рішення мотивовано тим, що оригінал виконавчого листа № 2-659/2010 від 17 березня 2010 року, який пред`явлено стягувачем до виконання у визначений законом строк, втрачено в ході проведення виконавчих дій після пред`явлення його до виконання та відкриття виконавчого провадження. Відомості щодо завершення виконавчого провадження чи повного виконання рішення суду відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 січня 2022 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 2-659/10 з ухвалу Києва-Святошинського районного суду Київської області.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що у 2013 році між банком та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо добровільного продажу (реалізації) предмета іпотеки, унаслідок чого 11 червня 2013 року банком було надано дозвіл реалізувати предмет іпотеки у добровільному порядку під контролем банку, за умови, що всі кошти від такої реалізації мають надійти в рахунок погашення боргу.

Так, 22 серпня 2013 року предмет іпотеки було реалізовано за ціною 607 468 грн, а всі кошти були перераховані на погашення боргу боржника.

Вважав, що дублікат виконавчого листа не міг бути виданий судом в результаті зміни розміру боргу. Також посилався на те, що судом не перевірено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2022 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк» подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, вказуючи на те, що підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У Києво-Святошинському РВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 23318892 з примусового виконання виконавчого листа № 2-659/2010, виданого 17 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованості у розмірі 1 556 510 грн 61 коп.

Згідно з довідкою начальника відділу Кравчук М. В. про втрату виконавчого листа, виданої Києво-Святошинським РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 19 лютого 2020 року № 17560 зазначено, що при передачі виконавчих проваджень оригінал виконавчого листа № 2-659/2010, виданого 17 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» суми заборгованість у розмірі 1 556 510 грн 61 коп., втрачено.

Відповідно до інформації, яка відображена в автоматизованій системі виконавчого провадження, виконавче провадження № 23318892, стягувач - ВАТ Державний ощадний банк України, боржник - ОСОБА_1 , відкрито 17 грудня 2010 року, виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні.

Відомості щодо завершення виконавчого провадження чи повного виконання рішення суду відсутні.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Вирішуючи спір, суди на підставі належним чином оцінених доказів дійшли правильного висновку про те, що оригінал виконавчого листа № 2-659/2010 від 17 березня 2010 року, який пред`явлено стягувачем до виконання у визначений законом строк, втрачено в ході проведення виконавчих дій після пред`явлення його до виконання та відкриття виконавчого провадження. Відомості щодо завершення виконавчого провадження чи повного виконання рішення суду відсутні, а тому наявні підстави для задоволення заяви державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа.

Посилання касаційної скарги на те, що судами не перевірено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, безпідставні, оскільки судами встановлено і убачається зінформації, відображеної в автоматизованій системі виконавчого провадження, що виконавче провадження № 23318892, стягувач - ВАТ Державний ощадний банк України, боржник - ОСОБА_1 , відкрито 17 грудня 2010 року, виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні. Відтак, виконавчий лист був пред`явлений до виконання у встановлений законом строк.

Відомості щодо завершення виконавчого провадження, повного виконання рішення чи повернення виконавчого листа стягувачу, у зв`язку з чим могла б виникнути необхідність вирішення питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відсутні. Тому доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара