Справа № 130/219/21
Провадження № 22-ц/801/442/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 рокуСправа № 130/219/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Шемети Т.М., Якименко М.М., розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року, ухвалене суддею Грушковською Л.Ю. в м. Жмеринка, повне рішення складено 07 грудня 2021 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міської ради Вінницької області, Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування розпорядження (наказу) про звільнення, про поновлення на роботі, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, в якому просив:

1) визнати незаконним і скасувати розпорядження Жмеринського міського голови №251-рк від 28.12.2020 «Про припинення контракту з керівником комунального підприємства»;

2) визнати незаконним та скасувати наказ Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» №77-к від 30.12.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » щодо його звільнення 30.12.2020 з посади директора;

3) поновити його на посаді директора Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» з дня звільнення - 30.12.2020;

4) стягнути з Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на роботі;

5) стягнути з Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі розпорядження секретаря Жмеринської міської ради № 120-рк від 05.07.2019 «Про призначення ОСОБА_1 директором комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» (далі - КП «СОЗ «Юність»), укладеного контракту від 05.07.2019 та наказу КП «СОЗ «Юність» №1-к від 05.07.2019 він був призначений на посаду директора КП «СОЗ «Юність» з 05.07.2019 по 05.07.2020, про що було внесено відомості в трудову книжку. Відповідно до додаткової угоди №2 від 29.05.2020 дію контракту продовжено до 05.07.2021.

16.12.2020 Жмеринський міський голова видав розпорядження № 217-рк «Про припинення контракту з керівником комунального підприємства», яким припинив контракт з ним як директором КП «СОЗ «Юність» з 18.12.2020 та звільнив його з роботи згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України. У зв`язку з повідомленням про звільнення, внаслідок стресу, 16.12.2020 він звернувся за медичною допомогою до медичного закладу та перебував через це на лікарняному в період з 16.12.2020 по 24.12.2020 включно, що підтверджується листком непрацездатності.

25.12.2020 він повернувся до роботи, але розпорядженням Жмеринського міського голови № 251-рк від 28.12.2020 вирішено припинити контракт з директором КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 з 30.12.2020 та звільнити його з вказаної дати, згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, також визнано таким, що втратило чинність розпорядження Жмеринського міського голови № 217-рк від 16.12.2020.

Вказані розпорядження міського голови щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «СОЗ «Юність» та наказ КП «СОЗ «Юність» є незаконними і такими, що підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі, оскільки звільнення ОСОБА_1 відбулось на підставі звернення в.о. начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту ОСОБА_3 , який не є повноважною особою на звернення до Жмеринського міського голови з поданням щодо припинення вказаного вище Контракту та звільнення директора КП «СОЗ «Юність». Звіт про результати аналізу фінансово-господарської діяльності КП СОЗ «Юність» від 28.09.2020 не містить посилання чим підтверджується відображена в ньому інформація. Жодних розпоряджень щодо усунення виявлених в ході аналізу фінансово-господарської діяльності КП «СОЗ «Юність» із зазначенням терміну їх усунення Жмеринська міська рада не надавала, тому припинення Контракту з ОСОБА_1 та звільнення його з посади директора КП «СОЗ «Юність» відбулось без законної підстави.

Моральну шкоду обґрунтовано тим, що порушення законних прав внаслідок незаконного звільнення з роботи призвело до моральних страждань ОСОБА_1 , втрати ним нормальних життєвих зв`язків, що вимагало від нього додаткових зусиль організації свого життя, внаслідок необґрунтованого звільнення ОСОБА_1 отримав стрес, внаслідок чого він був вимушений звернутися до лікарні та через погіршення стану здоров`я тимчасово втратив працездатність.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження Жмеринського міського голови №251-рк від 28.12.2020 «Про припинення контракту з керівником комунального підприємства».

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчого закладу «Юність» №77-к від 30.12.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » щодо звільнення 30.12.2020 ОСОБА_1 з посади директора.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчого закладу «Юність», з дня його звільнення - 30.12.2020 по 05.07.2021.

Стягнуто з Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчого закладу «Юність» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день закінчення контракту 05.07.2021 в розмірі 171 109 грн 90 коп., моральну шкоду в сумі 3 000, а також судовий збір на користь держави в розмірі 1 711 грн 10 коп. та 908 грн.

Стягнуто з Жмеринської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Не погодившись з рішенням суду директор КП ЖМР СОЗ «Юність» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, що мають значення для справи, при цьому вказуючи, що контрактом чітко передбачено обставини, за яких директора може бути звільнено та вказує про наявність доказів, які підтверджують порушення позивачем умов контракту (лист ГУ ДПС у Вінницькій області, звіт про результати аналізу фінансово-господарської діяльності), а також вказуючи про дотримання відповідачем процедури розірвання контракту. Також в скарзі стверджує про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, зокрема щодо автентичності і достовірності такого доказу, як копії Статуту підприємства, наданими сторонами та державним реєстратором, адже один з них підроблений позивачем, про що свідчить відкрите кримінальне провадження за цим фактом. Крім цього, в скарзі апелянт вказує про невідповідність висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а саме суд безпідставно вказав, що у справі є підтвердження моральних страждань позивача, хоча матеріали справи не містять таких; суд штучно затягував строки розгляду справи, внаслідок чого збільшився розмір стягуваного середнього заробітку за час вимушеного прогулу; висновок суду про те, що невиконання зобов`язань, щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіків погашення заборгованості із заробітної плати не були підставою для дострокового розірвання контракту ( ці обставини не зазначались в поданні на звільнення), суперечить другому абзацу подання. Також, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, так як суд двічі долучав докази всупереч вимогам ч. 2 ст. 43, 78, ч. 2 ст. 83, 84 ЦПК України, а також порушив строки розгляду справи.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, вказуючи, що суд першої інстанції повно з`ясував всі обставини у справі та надав їм правову оцінку, і порушень судом норм процесуального права не було, а відтак, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У поданій заяві Жмеринська міська рада зазначила, що підтримує подану КП Жмеринської міської ради «СОЗ «Юність» апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 19 квітня 2022 року, учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

18 квітня 2022 року від директора КП Жмеринської міської ради «СОЗ «Юність» ОСОБА_2 та міського голови Жмеринської міської ради Вінницької області Кушніра А. надійшли заяви, в яких вони зазначили, що в умовах воєнного стану, веденого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022, проблематичним є сполучення між містами України, в тому числі в межах області (наявність блокпостів, постійне оголошення повітряних тривог), а тому просять відкласти розгляд справи на іншу дату після припинення дії воєнного стану на території України.

Також, 19 квітня 2022 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Смірнова С.М. надійшла заява, в якій він зазначив, що представники відповідачів повідомили його про подання заяв про відкладення розгляду справи. Тому, з метою економії часу та збереження витрат, необхідних для прибуття до суду апеляційної інстанції, зважаючи на наявність заяв інших учасників справи про відкладення судового розгляду, що будуть задоволенні судом, повідомив, що він та позивач ОСОБА_1 не прибудуть до суду апеляційної інстанції з наведених в заяві підстав.

Колегія суддів вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки представники відповідачів, подаючи вдруге такого роду клопотання про відкладення розгляду справи, не обґрунтували неможливість явки до суду для розгляду справи, враховуючи, що у Вінницькій області не відбувається активних воєнних дій, і в якій забезпечений захист критичної інфраструктури. При цьому, вони не були позбавлені можливості заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Апеляційний суд враховує, що позиція КП Жмеринської міської ради «СОЗ «Юність» викладена в апеляційній скарзі, а Жмеринської міської ради Вінницької області у поданій заяві. Заявники не зазначили, яким чином неявка їх представників до суду унеможливлює розгляд апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про розгляд справи у відсутність належно повідомлених учасників справи.

Колегія суддів, дослідивши мотиви апеляційної скарги та проаналізувавши докази у справі дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії розпорядження секретаря Жмеринської міської ради від 05.07.2019 №120-рк (а.с.25 т.1) та наказу КП «СОЗ «Юність» від 05.07.2019 №1-к (а.с.29 т.1) ОСОБА_1 призначено директором КП «СОЗ «Юність» з 05.07.2019 по 05.07.2020 на умовах контракту.

05.07.2019 між Жмеринською міською радою Вінницької області та керівником КП СОЗ «Юність» ОСОБА_1 укладено контракт до 05.07.2020 (а.с.26-28 т.1).

05.02.2020 між Жмеринською міською радою Вінницької області та керівником КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до контракту від 05.07.2019 (а.с.188 т.1).

06.02.2020 між Жмеринською міською радою Вінницької області та керівником КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до контракту від 05.07.2019 (а.с.30 т.1).

29.05.2020 між Жмеринською міською радою Вінницької області та КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до контракту від 05.07.2019, якою продовжено строк дії контракту до 05.07.2021(а.с.31 т.1).

Згідно копії рішення 48 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 01.08.2019 №812 було затверджено Статут КП «СОЗ «Юність» в новій редакції, визнано таким, що втратив чинність п.2 рішення 47 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання від 26.06.2019 №783 (а.с.53 т.1, 122 т.1).

Відповідно до копії розпорядження Жмеринського міського голови Кушніра А.П. від 12.08.2020 №203-р, з метою виявлення недоліків в КП «СОЗ «Юність» було затверджено склад комісії з проведення аналізу фінансово-господарській діяльності вищевказаного комунального підприємства (а.с.33-34 т.1, 173 т.1).

Згідно копії подання в.о. начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту ОСОБА_3 від 30.11.2020 у зв`язку з виявленням порушень з боку керівника КП «СОЗ «Юність» умов Контракту від 05.07.2019 міському голові Кушніру А.П внесено подання щодо дострокового розірвання контракту з ОСОБА_1 (а.с.47-48 т.1, 161-162 т.1).

Відповідно до розпорядження Жмеринського міського голови Кушніра А.П. від 16.12.2020 №217-к Контракт від 09.07.2019 з керівником підприємства (закладу) - директором КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 припинено з 18.12.2020 та звільнено його з посади директора КП «СОЗ «Юність» з 18.12.2020, згідно п.8 ст.36 КЗпП України (на підставі п.п. 5.3 Контракту) (а.с.49 т.1).

Згідно листка непрацездатності серії АКА №443745 від 16.12.2020 ОСОБА_1 в період з 16.12.2020 по 25.12.2020 перебував на амбулаторному лікуванні і був звільнений від роботи (а.с.50 т.1).

Відповідно до розпорядження Жмеринського міського голови Кушніра А.П. від 28.12.2020 №251-к Контракт від 09.07.2019 з керівником підприємства (закладу) - директором КП «СОЗ «Юність» ОСОБА_1 припинено з 30.12.2020 та звільнено його з посади директора КП «СОЗ «Юність» з 30.12.2020, згідно п.8 ст.36 КЗпП України (на підставі п.п. 5.3 Контракту) (а.с.51 т.1, 172 т.1).

Відповідно до копії наказу директора КП «СОЗ «Юність» від 30.12.2020 №77-к ОСОБА_1 припинив виконання обов`язків директора 30.12.2020 у зв`язку зі звільненням згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України, підстави передбачені контрактом (а.с.52 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, при розгляді апеляційної скарги в першу чергу слід звернути увагу на порядок звільнення позивача, його законність.

Відповідно до ст. 87 ЦК України, для створення юридичної особи її засновники розробляють установчі документи.

Засновники юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі.

Отже, статут підприємства - це основний документ, на основі якого діє підприємство. Статут затверджується власником майна.

Відповідно до ст. 88 ЦК України, у статуті товариства вказуються найменування юридичної особи, органи управління товариством, їх компетенція, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до товариства та виходу з нього, якщо додаткові вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

05.02.2019 між Жмеринською міською радою Вінницької області та ОСОБА_1 був укладений контракт, за умовами якого останній був призначений на посаду директора комунального підприємства.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Суду першої інстанції сторонами було надано декілька копій Статуту підприємства, зміст яких різнився, зокрема п 1.3. Статуту: в екземплярі позивача в даному пункті не вказано орган управління, а у екземплярі відповідача вказано орган управління - відділ у справах сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Жмеринської міської ради.

З метою усунення такого недоліку суд першої інстанції витребував у Державного реєстратора екземпляр Статуту, який подавався для державної реєстрації.

Судом першої інстанції правильно взято до уваги редакцію Статуту, яка була надана державним реєстратором, адже відповідно до ст. 10 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, і в даному випадку, витребуваний Статут підприємства є достовірним доказом.

При такій ситуації, порівняння апелянтом змісту наданих копій Статутів підприємства (п. 1.3) в скарзі є недоречним, так само як недоречним є встановлення в даному цивільному провадженні протиправності дій позивача щодо подання для державної реєстрації підробленого позивачем Статуту, про що зазначає в скарзі апелянт.

Слушним в скарзі є те, що Статут в чинній редакції розділяє поняття «орган управління» та «вищий орган управління», однак, в Статуті, копію якого надав державний реєстратор, в розділі «Органи управління підприємством» не вказується ким здійснюється управління Підприємством, а лише зазначається, що Вищим органом управління є управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради.

За обставин не зазначення в п. 1.3 Статуту органу управління підприємством, відділ у справах сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Жмеринської міської ради на час виникнення спірних правовідносин не був органом управління підприємства, як на цьому наполягає апелянт.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення відповідачами правил Статуту, адже відповідно до п. 6.5 Статуту, директор звільняється з посади розпорядженням міського голови за поданням Органу управління. За відсутності такого органу, на думку колегії суддів, таке подання повинно бути надано Вищим органом управління, яким є управління житлово-комунального господарства Жмеринської міської ради (п.6.1.Статуту).

В матеріалах справи міститься подання в.о. начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту Жмеринської міської ради від 30.11.2020, в якому перед міським головою ініціювалось питання розірвання Контракту з позивачем до закінчення терміну його дії.

Отже, з поданням про дострокове розірвання контракту звернулась неповноважна на це особа, що є грубим порушенням вимог Статуту.

Хоча таке порушення є самостійною підставою для визнання незаконними розпорядження міського голови та наказу про звільнення позивача, суд першої інстанції надав оцінку доказам у справі, і висновки суду в цій частині теж заперечуються апелянтом.

Щодо твердження апелянта про наявність доказів, які підтверджують порушення позивачем умов контракту, а наявність таких було достатньою умовою, щоб достроково розірвати контракт, то апеляційний суд вважає, що воно необґрунтоване, адже частина таких доказів отримана з порушенням вимог Статуту, а інша частина є штучно створеними, тобто є недостовірними доказами, і це підтверджується наступним.

Розпорядженням міського голови від 12 серпня 2020 року був затверджений склад комісії з проведення аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства.

Ця комісія була створена «з метою виявлення недоліків у фінансово-господарській діяльності підприємства…», хоча Статутом встановлена або «перевірка» такої діяльності (п.6.2.2), або «контроль» її (п 6.3.6.). Саме таке формулювання міським головою мети створення комісії підтверджує «штучність» такої перевірки, адже міський голова, без будь-яких на те підстав, створив комісію, щоб в подальшому отримати очікуваний звіт про фінансово-господарську діяльність підприємства, на підставі якого отримати подання про розірвання контракту з позивачем.

Відповідно до п. 6.2.2 Статуту, перевірку фінансово-господарської діяльності здійснює Засновник.

Відповідно до п. 1.3 Статуту, засновником та власником підприємства є територіальна громада м. Жмеринка в особі Жмеринської міської ради.

Тобто, повноваження щодо перевірки такої діяльності підприємства належить міській раді, яка, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», приймає рішення на пленарних засіданнях.

В даному випадку міський голова видав розпорядження від імені міської ради, про що свідчить бланк на якому надруковане оспорюване розпорядження, і розпорядження видано за відсутності відповідного рішення міської ради. Доказів того, що у міського голови є делеговані повноваження на вчинення таких дій, в матеріалах справи не має.

Міський голова, видаючи розпорядження, керувався ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», однак, проаналізувавши дану норму закону, вбачається, що відповідно до цієї статті закону, у міського голови, крім права видавати розпорядження, не має повноважень на створення комісій з метою забезпечення належного утримання та ефективної експлуатації об`єктів комунальної власності.

Апеляційний суд звертає увагу також на те, що відповідно до п. 6.3.6. Статуту контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснює орган управління спільно з управлінням економіки міської ради та з відділом у справах сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету міської ради.

Однак, до складу вищезгаданої комісії був включений лише начальник відділу у справах сім`ї, молоді та спорту, але не були включені представники з управління економіки Жмеринської міської ради.

Крім цього, Звіт про результати аналізу фінансово-господарської діяльності підписаний лише двома членами створеної комісії - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є працівниками одного відділу міської ради. Інші члени комісії не підписували даний звіт і не передавали підписантам повноважень на їх представництво. Звіт не підписаний головою комісії - заступником міського голови Тимунем К.І.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказу).

Отже, ні розпорядження про створення вищезгаданої комісії, ні звіт про результати діяльності цієї комісії в силу ст. 78 ЦПК України не можуть бути допустимими доказами, адже ці дії вчинялись всупереч вимогам закону та Статуту.

Дослідивши подання в.о. начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту ОСОБА_3 встановлено, що воно базується на звіті комісії, який є недопустимим доказом у справі.

Що стосується наказу про звільнення № 77-к від 30.12.2020, то апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 6.5 Статуту звільнення директора повинно бути на підставі розпорядження міського голови. В даному випадку ОСОБА_1 , як директор підприємства, видав наказ про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з звільненням згідно п. 8 ст. 36 КЗпП України. При наявності розпорядження міського голови (Т.1. а.с.51) про припинення контракту з директором підприємства та про звільнення ОСОБА_1 з посади директора, оспорюваний наказ є незаконним.

Підсумовуючи вищесказане, колегія суддів вважає, що дострокове розірвання контракту з позивачем та його звільнення відбувалось з порушенням вимог закону та Статуту і мало штучний характер, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення вимого позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За тих обставин, що розпорядження міського голови винесено з грубим порушення вимог Статуту, а докази, які стали підставою для видачі розпорядження, судом визнані недопустимими, проводити повний аналіз та надавати відповіді на кожен із мотивів апеляційної скарги не має правового значення і не буде впливати на остаточний висновок суду першої інстанції.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, та підстави стягнення такої шкоди сторонами не оскаржувалися, а тому рішення суду в цій частині апеляційним судом в силу ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Жмеринської міської ради «Спортивно-оздоровчий заклад «Юність» залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді Т.М. Шемета

М.М. Якименко