ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/2200/21 Номер провадження 22-ц/814/891/22Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2021 року, постановлену суддею Морозовим В.Ю., повний текст ухвали складено - дата не вказана

у справі за поданням Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває виконавче провадження №65125241 з примусового виконання виконавчого листа Новозаводського районного суду м. Чернігова №751/848/15-ц від 16.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором. Вказує, що 14.04.2021 року виконавцем відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника. Також приватним виконавцем було здійснено ряд дій з метою перевірки майнового стану боржника. Із наданих відповідей вбачається, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка, яку вона надає у строкове платне користування, тобто боржник отримує орендну плату. 03.06.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. У боржника відсутні джерела доходів та відкриті рахунки, боржник є отримувачем пенсії, тому 19.04.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, але ПФУ повернув постанову без виконання у зв`язку з тим, що на виконанні ГУ ПФУ вже перебувають інші постанови ДВС щодо цього боржника. За боржником не зареєстровані транспортні засоби. У боржника відкриті розрахункові рахунки, тому постановами від 01.06.2021 року та 06.12.2021 року накладено арешт на грошові кошти боржника. Боржник документована 31.01.2012 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон та неодноразово перетинала державний кордон з невідомою метою. На думку приватного виконавця боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2021 року у задоволенні поданням Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Матеріали справи не містять доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження чи будь - якого іншого документу про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. До подання долучено копії конвертів, які повернулись на адресу державного виконавця з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що у розумінні статей 77-78 ЦПК України не вважається належним повідомленням боржника. Державним виконавцем не надано опису вкладення поштового відправлення, а тому суду не зрозуміло, що саме направлялось боржнику. За результатами розгляду подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду. За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знайшов підстав для задоволення подання.

В апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просить ухвалу суду першої інстанції суду скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким подання задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 14.04.2021 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження, яка рекомендованим листом направлена боржнику ОСОБА_1 . Крім цього, з метою забезпечення реального виконання рішення суду 14.04.2021 року та 01.06.2021 року винесено постанови про арешт майна та коштів боржника у медах суми звернення стягнення, про що боржник належним чином повідомлена. Зазначає, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню ч. 1 ст. 28 Закону України, за приписами якої копія постанови про відкриття провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі №643/8028/15, від 18.03.2021 року у справі №520/109554/15-ц. Зазначає, що боржник ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду, з дня набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду. Про обставини, які перешкоджають вчиненню виконавчих дій, боржник не повідомляла, відповідних письмових заяв не подавала. Вказує, що наявність в особи невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. просить апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Капітал» задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що за заявою ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду у складі судді Бендик О.В. у цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 57 815,69 грн. - заборгованості за кредитним договором №500449616, 400,00 грн. - витрат по сплаті третейського збору, та 243,60 грн. по сплаті судового збору.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.03.2020 року правонаступником ПАТ «Альфа-Банк» є ТОВ «Вердикт Капітал».

05.03.2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист №751/848/15-ц (а.с. 4-5).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 14.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65125241 (а.с. 6).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 14.04.2021 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 03.06.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 у СТОФ «Говтва» (а.с. 10).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 019.04.2021 року звернуто стягнення на дохід боржника ОСОБА_1 в Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області (а.с. 19).

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 01.06.2021 року, від 06.12.2021 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку АТ «Ощадбанк» АТ «ПУМБ», АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 21,22).

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 27.04.2021 року, ОСОБА_1 документована 31.01.2012 року паспортом громадянина України для виїзду за кордон (а.с. 28).

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.05.2021 року, ОСОБА_1 у 2017-2019 роках 5 разів перетинала державний кордон (а.с. 32).

Судом першої інстанції встановлено, що у наданих суду матеріалах справи є відомості про наявність у боржника земельної ділянки, рахунків у банках, на які накладено арешт, про наявність пенсії, про зареєстроване місце проживання, про наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, з яких вбачається, що особа ніде не працює, має постійне місце проживання, проте, акти приватного виконавця про виїзд за місцем проживання боржника та виявлення будь-якого належного їй майна, відсутні у матеріалах справи.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання, але не погоджується з підставами, на які суд першої інстанції послався, відмовляючи у задоволенні подання, виходячи з наступного.

Предметом подання є тимчасове обмеження ОСОБА_1 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань.

Згідно ч. 1,3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 14.04.2021 року відкрито виконавче провадження №65125241 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.03.2020 року є ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно списку від 15.04.2021 року листів рекомендованих (з повідомленнями) приватним виконавцем Скрипник В.Л. на адресу ОСОБА_1 направлені документи за вихідними №6564,6567,6527,6526,6524 від 14.04.2021 року, у т. ч. і копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.04.2021 року (а.с. 38-43), які згідно поштового конверту повернулися на адресу приватного виконавця 21.05.2021 року (згідно вхідного) без вручення з причини повернення - за закінченням терміну зберігання (а.с. 44).

У постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц вказав, що відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Так, судами було встановлено, що відповідно до печатки Укрпошти та дати на квитанції 24 жовтня 2018 року особі були направлені матеріали виконавчого провадження, за штрихкодовим ідентифікатором № 05 000 157 819 82. Таким чином, приватний виконавець здійснив дії щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, передбачені частиною першою статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, судами не було встановлено факту отримання вказаного поштового відправлення особою. Проте, факт неотримання особою вказаного поштового відправлення не свідчить про неправомірність дій приватного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого, та не можуть бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки зводяться до формалізму.

Згідно ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що матеріали справи не містять доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України щодо належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження чи будь - якого іншого документу про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, не грунтуються на вимогах чинного законодавства та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні подання.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції також послався на те, що за результатами розгляду подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

В цій частині апеляційний суд виходить з того, що згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Аналізуючи зміст цього Закону, то він не передбачає форму судового рішення у разі застосування до особи п. 5 ст. 6 цього Закону.

Виходячи з положення ч. 3 ст. 441 ЦПК України, яка є спеціальною нормою та передбачає, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні, то вбачається, що законодавець передбачив у разі розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України постановлення судом судового рішення у формі ухвали суду.

Виходячи з вище викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, шо суд першої інстанції в цій частині навів мотиви відмови у задоволенні подання з надуманих підстав, які не грунтуютьмя на вимогам діючого законодавства.

Проте, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в тій частині, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, виходячи з наступного.

Як вбачається з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.05.2021 року, яку суд першої інстанції залишив поза увагою та не дав їй відповідної правової оцінки, ОСОБА_1 у 2017-2019 роках 5 разів перетинала державний кордон (а.с. 32).

Зокрема, з цієї відповіді вбачається, що останній раз ОСОБА_1 26.09.2019 року у 12:27:08 здійснила виїзд з України і більше не поверталася в Україну, оскільки відсутні відомості про її повернення в Україну з вказаної дати виїзду, що дає підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 з 26.09.2019 року відсутня в Україні. Постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята приватним виконавцем Скрипником В.Л. 14.04.2021 року, тобто під час відсутності боржника ОСОБА_1 в Україні. Матеріали справи, як правильно вказав суд першої інстанції, дійсно не містять актів приватного виконавця про виїзд за місцем проживання боржника з метою перевірки місцезнаходження чи відсутності боржника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо свідомого та злісного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов"язань, покладених на неї рішенням суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що із мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції слід виключити посилання суду першої інстанції щодо неналежного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та що Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» не передбачено обмеження в праві виїзду особи за межі України за ухвалою суду, оскільки зазначене не впливає на законність судового рішення, оскільки, як правильно прийшов суд першої інстанції до висновку про те, що подання приватного виконавця не містить доказів ухилення свідомого та злісного боржника від виконання рішення суду.

Доводи апеляційної інстанції про те, що 14.04.2021 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження, яка рекомендованим листом направлена боржнику ОСОБА_1 , що з метою забезпечення реального виконання рішення суду 14.04.2021 року та 01.06.2021 року винесено постанови про арешт майна та коштів боржника у межах суми звернення стягнення, про що боржник належним чином повідомлена, що виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню ч. 1 ст. 28 Закону України, за приписами якої копія постанови про відкриття провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому провадженні, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, то ці доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, оскільки грунтуються на вимогах діючого законодавства, про що зазначено вище.

Доводи апеляційної інстанції про те, що боржник ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду, з дня набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник всю суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду, що про обставини, які перешкоджають вчиненню виконавчих дій, боржник не повідомляла, що відповідних письмових заяв не подавала, а наявність в особи невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять доказів відносно того, чи зверталося рішення суду, яке набрало законної сили 05.03.2015 року, до примусового виконання з вказаної дати. Матеріали справи не містять доказів ухилення боржника ОСОБА_1 від примусового виконання рішення суду, оскільки відсутні докази про її виклик до приватного виконавця, відсутні акти перевірки приватним виконавцем за її місцезнаходженням (реєстрації тощо), хто із членів сім`ї, якщо такі маються, перебувають за її місцем реєстрації, тобто матеріали справи не містять доказів щодо дійсного перебування боржника ОСОБА_1 за місцем реєстрації, дійсного перебування її в Україні. У разі, якщо на час розгляду подання боржник дійсно перебуває за межами України, то чи є доцільним питання про тимчасове обмеження у праві виїзду цього боржника за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2021 року - залишити без змін, виключити з мотивувальної частини ухвали суду посилання на неналежне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та що Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» не передбачено обмеження в праві виїзду особи за межі України за ухвалою суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов