КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1658/22
Провадження № 2-н/488/275/22
УХВАЛА

Іменем України

28.10.2022 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2022 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 в сумі 6201,82 грн. - основного боргу; 955,71 грн. - інфляційних втрат; 367,68 грн. - 3% річних, а також судових витрат.

21.10.2022 року визначено суддю для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано для вирішення питання про видачу судового наказу судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, було встановлено наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. З заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з вимогами пунктів 2, 3, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) заявника, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак, вказані вимоги заявником не виконані.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з матеріалів справи, представником заявника ОСОБА_2 додана копія платіжного доручення № 4374 від 14.10.2022 року про сплату судового збору в сумі 248,10 гривень за заявою ТОВ Миколаївгаз Збут.

Проте, відповідно до доповідної записки старшого секретаря Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.10.2022 р. під час реєстрації цивільної справи №488/1658/22, провадження №2-н/488/275/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, було встановлено, що квитанція про сплату судового збору за видачу судового наказу (платіжне доручення № 4374 від 14.10.2022 року) вже врахована в системі бази даних АСДС.

Перевіркою інформації про підтвердження сплати судового збору від Казначейства встановлено, що зазначена квитанція має ознаку "врахована раніше" та зареєстрована і прикріплена до ОСК цивільної справи № 488/1632/22, провадження № 2-н/488/269/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ, яка надійшла на адресу суду 19.10.2022 і згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Селіщевій Л.І. та 20.10.2022 по справі винесено судовий наказ.

Отже, приєднання даної ксерокопії платіжного доручення про сплату судового збору по іншій, раніше поданій заяві - справі, є порушенням положень Закону України Про судовий збір і не може бути враховано повторно, оскільки раніше проведена оплата вже зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому заявником дані вимоги процесуального Закону при зверненні до суду не враховані та не дотримані.

За такого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заявнику необхідно відмовити у видачі судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Суд також вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ч. 1 т. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя Я.А. Чернявська