Справа № 464/8423/21
пр.№ 2/464/316/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2022 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.,

секретар судового засідання Воловець Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що має з відповідачем спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Зазначає, що не має можливості одна забезпечити належний рівень життя дитині, відповідач є здоровим та працездатним має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Відтак просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 16.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала суду 15.04.2022 заяву у якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вказала, що відповідач протягом тривалого часу у добровільному порядку не надавав жодної матеріальної допомоги та не виявляв бажання у спілкуванні з дитиною. Покликання у відзиві відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває матір пенсійного віку заперечує, оскільки відповідач з матір`ю не проживає, з матір`ю проживає її донька з сім`єю, яка займається її утриманням. Крім цього матір є пенсіонером та отримує пенсію.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що позов заперечує. Вказав, що добровільно надає кошти на утримання дитини, додатково купляв продукти, одяг, подарунки до свят дитині та матері дитини. Зазанчив, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_4 , 1960р.н., котра є пенсіонером. Просив суд врахувати те, що офіційно не працює.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи із зазначеного положення у разі відсутності домовленості між батьками щодо способу утримання спір з приводу стягнення аліментів вирішується судом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , 2012р.н.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач офіційно не працевлаштований. Доказів протилежного позивачем не надано.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає із матір`ю та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров`я, матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, те, що відповідач не працює, хоча є працездатним, має задовільній стан здоров`я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, спільна донька сторін проживає та перебувають на утриманні позивача.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, можливість для нього сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, позивачкою не доведена.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, що на даний час становитиме більш, ніж половину суми необхідної для забезпечення першочергових потреб неповнолітньої дочки (більш, ніж половина прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), починаючи з 02 грудня 2021 року і до досягнення нею повноліття. Суд вважає необгрунтованою вимогу в частині стягнення аліментів у розмірі 3000 грн., оскільки позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на утримання дитини у зазначеному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191, 192 СК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 354, ч.1 ст.430 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн, щомісячно, починаючи з 02 грудня 2021 року і до досягнення нею повноліття.

В решті позову відмовити.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 908 грн. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 19 квітня 2022 року.

Головуючий Мичка Б.Р.