КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 361/5514/20 Головуючий у І-й інстанції - Радзівіл А.Г.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5621/2022 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

При секретарі - Моторіній В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору розірваним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.

В обґрунтування позову вказував, що 17.08.2012 р. між позивачем ОСОБА_2 , як орендодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено Договір оренди транспортних засобів, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977, відповідно до якого позивач зобов`язався передати належні йому транспортні засоби у користування відповідачу за орендну плату терміном на 10 років, з 17.08.2012 р. до 17.08.2022 р.

На виконання умов Договору, зокрема розділу 3, відповідно до Акту прийому- передачі від 17.08.2012 р., позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне володіння та користування наступне належне позивачу майно:

- транспортний засіб, марка - RENAULT, модель - MAGNUM, 2006 року випуску, колір оранжевий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , тип ТЗ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ, зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.;

- транспортний засіб, марка - РАNAV, модель - NV 35, 2004 року випуску, колір - жовтий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_4 реєстраційний № НОМЕР_5 . тип ТЗ - напівпричіп бортовий тентовий, вперше зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.

Відповідно до п.5.1. Договору орендна плата встановлюється в розмірі 100 (сто) гривень на місяць за кожний транспортний засіб без ПДВ.

Згідно з п.5.2. Договору, орендна плата сплачується готівкою або за заявою орендодавця в безготівковому порядку на особистий рахунок останнього в установі банку не пізніше 17 (сімнадцятого) числа кожного наступного місяця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується своєчасно здійснювати орендні платежі.

Зазначав, що позивач виконав свій обов`язок за Договором та передав у тимчасове користування відповідачу транспортні засоби, натомість останній свій основний обов`язок із сплати щомісячної орендної плати за користування таким майном жодного разу не виконав, через що станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість за період з 17.09.2012 р. по 17.07.2020 р. у вигляді 95 щомісячних платежів по 200 грн. кожен, що загалом становить суму в розмірі 19 000,00 грн.

Несплата щомісячних орендних платежів за користування транспортними засобами, що є основним обов`язком орендаря за Договором оренди, починаючи з 17.09.2012 р. та по сьогоднішній день, вказує на систематичне порушення відповідачем умов такого Договору та відповідно своїх зобов`язань.

Відповідно до п.10.1 Договору, даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобов`язання.

Позивач 20.07.2020 р. направляв відповідачу повідомлення про відмову від Договору оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р. та вимагав повернути транспортні засоби, проте дане повідомлення не було одержане відповідачем, а конверт із повідомленням повернувся позивачу за закінченням терміну зберігання, що в тому числі вказує на необхідність розірвання даного договору лише в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1. Договору, транспортні засоби, що орендуються, будуть використовуватися орендарем для здійснення вантажних перевезень та здійснення ним для своєї діяльності як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням у відповідності до п.2 Даного Договору.

Як вбачається із преамбули Договору та Акту прийому-передачі від 17.08.2012 р., на момент укладення Договору відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем, та відповідно сторони домовилися, що цільовим призначенням вантажного сідлового тягача та напівпричіпа за Договором є використання їх орендарем у своїй підприємницькій діяльності для вантажних перевезень, що й значилося основним видом економічної діяльності відповідача згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (КВЕД 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт").

Разом з тим, згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повноважною особою Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за рішенням відповідача 30.01.2017 р. було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (номер запису 5004883).

Враховуючи зазначені систематичні істотні порушення відповідачем умов Договору та своїх зобов`язань за ним, позивач просив розірвати Договір оренди транспортних засобів, укладений 17.08.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977.

Відповідно до п.8.1. Договору транспортні засоби повинні бути повернені орендодавцю по закінченні терміну оренди за п.4 Даного Договору у справному стані з рахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації.

Відповідно до п.8.2. Договору, повернення транспортних засобів відбувається за актом прийому-передачі.

Таким чином, враховуючи, що Договір оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р. підлягає розірванню, що тягне за собою його припинення, орендар повинен негайно повернути орендодавцю транспортні засоби, а тому позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 негайно повернути ОСОБА_2 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач "RENAULT MAGNUM", 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , та напівпричіп бортовий тентований "PANAV NV 35", 2004 року випуску, шасі (рама) VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 .

Оскільки відповідач орендну плату жодного разу не здійснював, через що у нього утворилася заборгованість за період з 17.09.2012 р. по 17.07.2020 р. на загальну суму в розмірі 19 000,00 грн., позивач просив також стягнути із ОСОБА_1 на його користь грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати в розмірі 19 000,00 гри.

Окрім того, позивач просив стягнути із відповідача на його користь сплачений судовий збір у загальному розмірі 2 522,40 грн. та відповідно до укладеного Договору № 1-112 про надання правової (правничої) допомоги від 20.07.2020 р. із адвокатом Стаднюком ЮМ. - сплачені адвокату кошти в розмірі 5000,00 грн., а всього судові витрати на суму 7 522 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з первісним позовом, ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов про визнання договору розірваним та визнання права власності, в обгрунтування якого вказував, що з 09.01.2007 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець у сфері ватажного автомобільного транспорту.

На початку серпня 2012 року для здійснення міжнародних перевезень він за власні кошти у Голландії придбав спірний автомобіль та напівпричіп.

Для спрощення та узгодження адміністративних формальностей при міжнародних автоперевезеннях і страхування вантажу створено міжнародну асоціацію T1R (фр. Transports International Routiers, "Міжнародні дорожні перевезення") - систему міжнародних автомобільних перевезень товарів, яка працює на основі Митної конвенції про міжнародні перевезення, однією з необхідних умов участі в якій є здійснення особою міжнародних перевезень автомобілями в кількості не менше 10-ти одиниць. Такою особою являється ОСОБА_2 .

Позивач за зустрічним позовом зазначав, що з метою отримання переваг, які надає участь в TIR при міжнародних перевезеннях, він домовився із відповідачем про реєстрацію на його ім`я вищезазначених своїх транспортних засобів в обмін на щомісячну оплату в розмірі еквівалентному 100 доларам США за умови надання ним позивачу генеральної довіреності на право розпорядження цими транспортними засобами.

На виконання вказаних домовленостей були вчинені наступні дії: 16.08.2012 р. у Броварському ВРЕР ДА1 при УДАІ ГУ МВС в Київській області на ім`я відповідача за зустрічним позовом зареєстровано автомобіль "Renault Magnum" 2006 року випуску, VІN НОМЕР_1. реєстраційний № НОМЕР_2 та напівпричіп бортовий тентований " Panav NV 35" 2004 року випуску, VIN НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_7 ; наступного дня відповідачем видано довіреність, складену на спеціальному бланку нотаріального документа ВРХ № 145835 та посвідчену і зареєстровану 17.08.2012р. приватним нотаріусом Карповичем О.М. за № 975, якою ОСОБА_1 уповноважено на користування, експлуатацію, володіння та розпорядження цими транспортними засобами (Генеральна довіреність). Того ж дня між відповідачем, як фізичною особою, та позивачем, як фізичною особою - підприємцем, укладено нотаріально посвідчений договір оренди вказаних транспортних засобів, які Актом прийому-передачі передано позивачу, як фізичній особі - підприємцю.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом почав здійснювати міжнародні автомобільні перевезення на автомобілі, який формально являється його, а юридично належить учаснику TIR ОСОБА_2 . При цьому, перед кожним виїздом за кордон позивач за зустрічним позовом купував у відповідача книжку TIR, яку здавав після поїздки, а плата за оренду транспортних засобів в еквіваленті 100 доларів США сплачувалась щомісячно, навіть коли позивач не працював три місяці у 2013 році через хворобу.

У проміжках між поїздками та в період не використання транспортних засобів вони знаходились на автостоянці відповідача. 16.08.2012р. під час реєстрації транспортних засобів позивачем передано відповідачеві другий комплект ключів від автомобіля.

Керуючи зазначеними транспортними засобами, 25.07.2015р. на вимогу отримувача товару, та, як виявилось, в порушення законодавства Митного союзу, позивачем за зустрічним позовом здійснено внутрішнє переміщення вантажу по території Республіки Білорусь, відповідальність за що несе перевізник, тобто власник автомобіля - ОСОБА_3 , який незважаючи на завіряння позивача про компенсацію сплати ним мита і податку у розмірі, який підлягає сплаті у разі надання дозволу транспортному засобу міжнародних перевезень на внутрішні перевезення без урахування тарифних преференцій і пільг митних зі сплати мита і податку на день реєстрації митної Декларації на транспортний засіб, проігнорував дану вимогу Державного митного комітету РБ. Натомість почав вимагати віддати йому автомобіль з напівпричепом в рахунок сплати вищезазначеного мита і податку. Оскільки, сума вказаних платежів неспівмірна з вартістю транспортних засобів, позивач по зустрічному позову вирішив розірвати з відповідачем всі відносини і 26.09.2015р. здав до Броварського ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС в Київській області свідоцтво про реєстрацію ТЗ на ім"я відповідача та на підставі генеральної Довіреності від 17.08.2012р. № 975 бланк ВРХ № 145835 отримав тимчасові Свідоцтва про реєстрацію ТЗ на своє ім`я. Після чого він здійснював міжнародні перевезення вже самостійно, не як учасник TIR, проте, продовжував сплачувати орендну плату у розмірі 100 доларів США за кожен місяць.

У відповіді від 15.02.2016р. Вих. № 1/15 на листи заступника начальника Мінської регіональної митниці з правоохоронної роботи від 10.12.2015р. № 03-2/43234 і від 01.02.2016р. 03-2/3785, ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до Акту прийому-передачі вищезазначених транспортних засобів на підставі відповідного Договору оренди, відповідальність за дотримання законодавства Митного союзу покладається на ОСОБА_1 , та він відмовився сплачувати мито і податок у розмірі, який підлягає сплаті у разі надання дозволу транспортному засобу міжнародних перевезень на внутрішні перевезення без урахування тарифних преференцій і пільг митних зі сплати мита і податку на день реєстрації митної декларації на транспортний засіб, встановлені Державним митним комітетом РБ, у зв`язку з чим вказаний орган дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14.7 Кодексу про адміністративні правопорушення Республіки Білорусь, про що інспектором відділу митних розслідувань Мінської регіональної митниці 26.02.2016 р. складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, розглянувши який суд Жовтневого району м. Мінська постановою від 10.03.2016р. піддав ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 100 000 рублів.

Тоді відповідач продовжив вимагати повернення йому транспортних засобів вже в рахунок сплати вказаного штрафу, але позивач за зустрічним позовом йому відмовив.

ОСОБА_1 зазначав, що на підставі генеральної Довіреності 17.05.2016 р. він розпочав процедуру перереєстрації у Броварському ВРЕР ДА1 при УДАІ ГУ МВС в Київській області (нині ТСЦ МВС 3243) транспортних засобів на своє ім`я і навіть отримав Акти технічного огляду №№5111 та 5112 напівпричепу бортового тентованого "Panav NV 35" 2004 року випуску, VІN НОМЕР_4, реєстраційний № НОМЕР_5 та автомобіля "Renault Magnum" 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 . реєстраційний № НОМЕР_2 .

Однак, поки на вимогу інспектора він отримував підтвердження нотаріуса про дійсність генеральної довіреності, відповідач, маючи другий комплект ключів, в рахунок сплати раніше вказаного штрафу в розмірі 2 100 000 рублів, забрав з території МРЕВ автомобіль "Renault Magnum" 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим тентовий "Panav NV 35" 2004 року випуску, VIN НОМЕР_4 .

Вже через тиждень, ОСОБА_2 надав Довіреність, складену на спеціальному бланку нотаріального документа НТВ № 472602 та посвідчену і зареєстровану 24.05.2016р. приватним нотаріусом Бурлакою О.В. за № 3852, якою уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на представництво його інтересів у судах, підприємствах, установах та організаціях Республіки Білорусь з правом передовіри повноважень третім особам.

Позивач за зустрічним позовом зазначив, що після припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 30.01.2017 року він не може виконувати умови п.2.1. Договору оренди транспортних засобів щодо використовування транспортних засобів, що орендуються, для здійснення своєї діяльності як фізичної особи - підприємця, а тому з вказаної дати припинено і сам Договір, оскільки він втратив свою силу.

17.05.2016 р. ОСОБА_2 без попередження, без розірвання Договору оренди та складання відповідного Акту забрав орендовані транспортні засоби в рахунок сплати штрафу в розмірі 2 100 000 рублів, накладеного Постановою суду Жовтневого району м.Мінська від 10.03.2016р., залишеною без змін Постановою Мінського міського суду від 23.09.2016р. у справі № 22АП-468, чим позбавив позивача можливості виконувати обов`язки, а саме використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням для здійснення вантажних перевезень, чим вчиняє систематичне порушення своїх зобов`язань, як орендодавця, передбачених умовами договору, що являється істотним порушенням договору та закону (ч. 1 ст. 759, ч. 1 cт. 773 ЦК України), що згідно п. 10.1. Договору оренди єпідставою для розірвання договору в односторонньому порядку.

Враховуючи наведене, позивач за зустрічним позовом вважав, що Договір оренди транспортних засобів від 17.08.2012р. № 977 припинений з 17.05.2016 року, тому просив визнати договор оренди транспортних засобів розірваним з 17.05.2016 року; визнати за ним право власності на автомобіль "RENAULT MAGNUM", 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ,та напівпричіп бортовий тентований "PANAV NV 35", 2004 року випуску, шасі (рама) VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 ; стягнути із ОСОБА_2 на його користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року позов ОСОБА_2 про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, - задоволено.

Розірвано договір оренди транспортних засобів, укладений 17.08.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач " RENAULT MAGNUM", 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований "PANAV NV35", 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 .

Стягнутоіз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати в розмірі 19 000,00 грн.

Стягнутоіз ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в загальному розмірі 7522 грн.40 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання договору розірваним та визнання права власності, -відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким первісний позов залишити без задоволення, зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача за первісним позовом просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність судового рішення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Хайнацької О.Ф. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату з посиланням на те, що з 16.09.2022 р. вона знаходиться у відрядженні за межами Київського гарнізону. Разом з тим, будь-яких належних та переконливих доказів, які б підтверджували поважність причин неявки адвоката в судове засідання, адвокатом суду не надано, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 17.08.2012 р. між ОСОБА_2 , як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, було укладено Договір оренди транспортних засобів, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977, за умовами якого позивач зобов`язався передати належні йому транспортні засоби у користування відповідачу за орендну плату терміном на 10 років від 17.08.2012 р. до 17.08.2022 р.

На виконання умов договору, зокрема розділу 3, на підставі Акту прийому- передачі від 17.08.2012 р., позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне володіння та користування наступне належне позивачу майно:

- транспортний засіб, марка - RENAULT, модель - MAGNUM, 2006 року випуску, колір - оранжевий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , тип ТЗ вантажний сідловий тягач, зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.;

- транспортний засіб, марка - РАNAV, модель - NV 35, 2004 року випуску, колір - жовтий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_8 № НОМЕР_5 , тип ТЗ - напівпричіп бортовий тентовий, вперше зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.

Відповідно до п.5.1. Договору, орендна плата встановлюється в розмірі 100 гривень на місяць за кожний транспортний засіб без ПДВ.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що орендна плата сплачується готівкою або за заявою орендодавця в безготівковому порядку на особистий рахунок останнього в установі банку не пізніше 17 числа кожного наступного місяця.

Орендар, зокрема, зобов`язується своєчасно здійснювати орендні платежі (п.7.1. Договору).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За змістом ч.1, 2, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 6 ст. 762 ЦК Українивизначено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 ЦК України).

За правилом ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Обов`язковість виконання договору для виконання сторонами визначена ч.1 ст. 629 ЦК України.

Сторонами не заперечується, про те, що дійсно між ними був укладений такий договір на умовах, що зазначені в ньому, що дійсно транспортний засіб - автомобіль та напівпричіп використовувався ОСОБА_1 за цільовим призначенням та відповідно до умов договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_5 сплачувались кошти відповідно до п. 5.1.договору останнім суду надано не було, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що із відповідача на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума заборгованості за період з 17 вересня 2012 року по 17.07.2020 року в розмірі 190 00 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те, що систематичне невиконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, передбачених умовами договору, є підставою для розірвання договору оренди транспортних засобів,

укладеного 17.08.2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 977.

Звертаючись із зустрічним позовом, ОСОБА_1 просив визнати договір оренди транспортних засобів розірваним з 17 травня 2016 року, посилаючись при цьому на те, що він з 30 січня 2017 року припинив свою підприємницьку діяльність, в зв`язку з чим не міг виконувати умови п.2.1 договору оренди, крім того 17 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 забрав у нього транспортні засоби, і він вважав, що договір оренди втратив свою силу.

Разом з тим, відповідно до п.10.1 Договору, даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобов`язання.

Пунктом 12.4 договору оренди сторони визначили, всі спори, які виникнуть у сторін по цьому договору вирішуються ними шляхом переговорів з подальшим внесенням змін до цього договору, шляхом укладення договору про внесення змін та доповнень, який підлягає нотаріальному посвідченню, а в разі незгоди - в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1. Договору, транспортні засоби, що орендуються, будуть використовуватися орендарем для здійснення вантажних перевезень та здійснення ним для своєї діяльності як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням у відповідності до п.2 Даного Договору.

Як видно із преамбули Договору та Акту прийому-передачі від 17.08.2012р., на момент укладення Договору відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем, та відповідно сторони домовилися, що цільовим призначенням вантажного сідлового тягача та напівпричіпа за Договором є використання їх орендарем у своїй підприємницькій діяльності для вантажних перевезень, що й значилося основним видом економічної діяльності відповідача згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (КВЕД 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт").

Із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що повноважною особою Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за рішенням відповідача 30.01.2017 р. було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (номер запису 5004883).

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності з ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що ОСОБА_2 систематично порушував умови договору та свої зобов`язання, тому ОСОБА_1 не мав підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку.

В справі відсутні переконливі докази, які б свідчили про те, що 17 травня 2016 року позивач ОСОБА_2 забрав у ОСОБА_1 спірні транспортні засоби, тому посилання в апеляційній скарзі на дані обставини є неспроможними.

Позивачем за зустрічним позовом також не приведено належних та достовірних доказів того, що після припинення ним підприємницької діяльності і як наслідок неможливості в подальшому виконувати умови договору оренди, ним вичинялись дії, передбачені п.12.4 договору оренди. ОСОБА_1 не приведено належних та достовірних доказів того, ОСОБА_1 не приведено належних та достовірних доказів того,

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що моментом розірвання укладеного між сторонами договору слід вважати момент набрання рішенням суду законної сили, й обґрунтовано зробив висновок про недоведеність позовних вимог за зустрічним позовом про встановлення дати, з якої необхідно визнати договір розірваним, тобто з 17 травня 2016 року, відмовивши в задоволенні зустрічних позовних вимог в цій частині.

У відповідності з п.8.1. Договору, транспортні засоби повинні бути повернені орендодавцю по закінченні терміну оренди за п.4 даного Договору у справному стані з рахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації.

На підставі п.8.2. Договору повернення транспортних засобів відбувається за актом прийому-передачі.

Оскільки суд дійшов висновку про розірвання Договору оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р., тому повинні бути виконанні і умови п.8.1. договору, в зв`язку з чим вимога позивача за первісним позовом в частині зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_7 за актом прийому-передачі у справному технічному стані спірні транспортні засоби є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом про визнання за ним права власності на транспортні засоби колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як видно з матеріалів справи, транспортні засоби: вантажний сідловий тягач "RENAULT MAGNUM", 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований "PANAV NV35", 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , належать ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 року та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 року.

Будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували, що зазначене майно позивачу не належить, а є власністю саме ОСОБА_1 , суду не надано, тому підстав для задоволення зустрічних позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на вказані автомобілі не вбачається.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову за його недоведеністю.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що спірні транспортні засоби було придбано ним за кордоном, про що свідчать рахунки на оплату та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з тимчасовими номерними знаками, не є підставою для скасування судового рішення. Як видно із свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів з тимчасовими номерними знаками на вантажний автомобіль "RENAULT MAGNUM", 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , воно мало тимчасову дію на період з 01 серпня 2012 року по 05 серпня 2012 року.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру ТЗ МВС реєстрація привезених із-за кордону спірних транспортних засобів була здійснена 16 серпня 2012 року на ім`я власника цих транспортних засобів ОСОБА_2 (а.с.138-139).

Будь-яких даних щодо реєстрації транспортних засобів за ОСОБА_1 вказаний Реєстр не містять.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повної постанови.

Повна постанова виготовлена 18 жовтня 2022 року.

Головуючий

Судді: