ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1368/1991 Номер провадження 22-ц/814/745/22Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року, постановлену за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа

у праві за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

УСТАНОВИВ:

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Зазначала, що 27 вересня 1991 року Автозаводським районним судом м. Кременчука ухвалено рішення у справі № 2-1368/1991 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 20 крб., а також на утримання дружини по 30 крб. до досягнення дитиною 3-х років.

На виконання вказаного рішення у жовтні 1991 року було видано два виконавчих листи, боржником у яких є ОСОБА_2 , які було направлено поштою до ВДВС Глобинського районного управління юстиції (наразі - Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). По стягненню аліментів рахувалась заборгованість.

Однак, при здійсненні примусового виконання виконавчий лист № 2-1368/1991 було втрачено, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа повернуто без розгляду.

Із вказаною ухвалою заявниця не погодилась та оскаржила вказану ухвалу в апеляційному порядку.

короткого змісту вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прохає ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким зобов`язати Автозаводський районний суд м. Кременчука зробити запит про місцезнаходження боржника та його прописку.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

У заяві про видачу дубліката вона зазначала, що адреса проживання боржника їй невідома, а тому вимоги про надіслання копії заяви боржнику не могла виконати.

Вважає, що місцевий суд зобов`язаний був надіслати запит до реєструючої установи для встановлення адреси боржника та надіслати йому повістку.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин;

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-1368/1991 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа повернуто без розгляду на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, оскільки заявником, всупереч вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, не подано до суду докази надіслання (надання) копії цієї заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

доводів, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 1 статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Процесуальні питання видачі дубліката виконавчого документу врегульовані у підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, відповідно до якого до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вбачається з ухвали місцевого суду, повертаючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа без розгляду, місцевий суд керувався статтями 182, 183 ЦПК України та п.п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України.

Стаття 182 ЦПК України наводить перелік заяв, клопотань і заперечень, що можуть бути подані учасниками справи під час розгляду справи.

Статтею 183 ЦПК України врегульовані загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання і заперечення.

Частину 2 статті 183 ЦПК України згідно із Законом № 460-ІХ від 15.01.2020 було доповнено другим абзацом, відповідно до якого законодавець доповнив норму зазначенням про «скарги» поряд із заявами, клопотаннями і запереченнями, а також розширив тлумачення, зазначивши: «які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень». Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

При цьому, процесуальні питання, пов`язані із виконанням судових рішень у цивільних справах, врегульовані Розділом VI ЦПК України, а процесуальний порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульований Розділом VІI ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Висновок місцевого суду про те, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа не відповідає вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України, а отже має бути повернута заявникові на підставі ч. 4 ст. 183 ЦПК України, є помилковим, оскільки вимоги статті 183 ЦПК України не регулюють питання подачі заяви про видачу дубліката виконавчого листа, процесуальний порядок вирішення якого визначений Перехідними положеннями ЦПК України.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що судова практика щодо застосування вимог ч. 4 ст. 183 ЦПК України при вирішенні судом процесуальних питань на стадії виконання судових рішень, є відмінною в залежності від порушеного перед судом процесуального питання.

Так, при вирішенні подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, в постанові від 05 листопада 2020 року у справі № 591/1581/20 Верховний Суд погодився з висновками судів про необхідність дотримання державним виконавцем вимог ст. 183 ЦПК України. Так, Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення (надання) іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (розділи VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/13154/20 при розгляді скарги на дії державного виконавця Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги частини 2 статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин 1 або 2 цієї статті. При цьому, Верховний Суд звертає увагу на те, що розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» це окремий вид судового провадження, який містить у собі окремий процесуальний режим розгляду справ.

Процесуальні питання щодо видачі дубліката виконавчого документу винесені законодавцем в Перехідні положення ЦПК України, що передбачають окремий процесуальний режим розгляду відповідного питання, який чітко не врегульований.

Положення підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України не містять таких процесуальних вимог як надіслання її копії іншим учасникам справи та таких процесуальних наслідків як повернення заяви без розгляду у зв`язку із ненаданням заявником доказів надіслання її копії іншим учасникам справи.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа процесуальний документ - заяву про видачу дубліката виконавчого документу - заявник направляти не зобов`язаний іншим учасникам справи.

Апеляційний суд, при цьому, враховує актуальну практику Європейського Суду з прав людини, яка спирається на такі загально-правові категорії принципу правової визначеності, як «якість та точність закону», «законні очікування», тощо.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін). Окрім того, Європейський суд зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Щодо доводів скаржника про відсутність в неї даних про зареєстроване місце проживання боржника, слід зазначити, що заявник у заяві про видачу дублікату виконавчого листа може зазначити відомості про останнє відоме їй місце проживання боржника, що не перешкоджає розгляду судом заяви по суті.

Вимоги апеляційної скарги щодо ухвалення апеляційним судом нового рішення про зобов`язання місцевого суду зробити запит про місцезнаходження боржника та його прописку суперечать нормам цивільно-процесуального права, а тому апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05 січня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко