Справа № 448/51/18 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/3680/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
Провадження № 22-ц/811/3563/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Симця В.І.,

з участю: представника апелянта Вертас М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою АТ АКБ «Львів» на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21 липня 2021 року та апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Голубінки Л.В. на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів», ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.05.2014р. між ним (позивачем) та ПАТ АКБ Львів (відповідачем) укладено Генеральний договір кредитної лінії №03/06-164, згідно якого банк відкрив йому відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 434 000 грн. для рефінансування кредитної заборгованості, ремонту торгового приміщення, фінансування поточної діяльності строком погашення не пізніше 27.05.2021р. З метою забезпечення виконання ним як позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору між ним (позивачем) як іпотекодавцем та відповідачем (ПАТ АКБ Львів ) як іпотекодержателем укладено договір іпотеки, нотаріально посвідчений 28.05.2014р. приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Пилюх Г.Р. за реєстровим номером №1191. Відповідно до зазначеного договору іпотеки він (позивач) як іпотекодавець передав в заставу банку (іпотекодержателю) нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що 10.03.2017р. отримав звернення приватного нотаріуса Пилюх Г.Р. про звільнення ним (позивачем) від особистих речей нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (відповідачу) на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. 23.02.2017р. за реєстровим номером №1149, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.02.2017р. згідно витягу №81108692; а також про звільнення земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою, яка належить ОСОБА_1 (відповідачу) на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. 23.02.2017р. за реєстровим номером №1149, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.02.2017р. згідно витягу №81111171.

Зазначав, що також отримав письмове повідомлення від ПАТ АКБ Львів (відповідача) про те, що у зв`язку з порушенням ним (позивачем) умов кредитного договору та у відповідності до п.3.1.4., п.6.2.3 Договору іпотеки, керуючись ст.ст.35, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», відповідачем ПАТ АКБ Львів прийнято рішення звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за Генеральним договором кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. Набуття у власність предмета іпотеки проведено 01.02.2017р. шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ Львів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вартістю, яка визначена згідно звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р., зокрема нежитлова будівля загальною площею 198,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - набута за вартістю 628 816 грн.; земельна ділянка, кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - набута за вартістю 9 792 грн. Відповідне рішення відповідачем прийняте на засіданні Правління ПАТ АКБ Львів 24.01.2017р.

Вважає, що майно, яке відповідно до укладеного ним договору іпотеки знаходилось в режимі заставного майна у відповідача ПАТ АКБ Львів , змінило власника без законних підстав; він (позивач) не згідний з такими діями банку щодо відчуження зазначеного вище майна; відповідачем ПАТ АКБ Львів були порушені вимоги, викладені в розділі 6 укладеного між ними Договору іпотеки; належне йому (позивачу) майно було реалізовано з порушенням чинного законодавства.

З огляду на наведене, просив суд ухвалити рішення, яким скасувати право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 ; поновити за ним (позивачем) право власності на зазначене майно.

01 червня 2018року ОСОБА_2 подав уточнену позовну заяву (заяву про збільшення позовних вимог) та про залучення співвідповідача у справі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни, яка провела реєстраційні дії по державній реєстрації права власності на спірні земельну ділянку та нежитлову будівлю за ПАТ АКБ Львів . У даній письмовій заяві позивач зазначив про необхідність зміни способу захисту його порушених прав та інтересів, зокрема пред`явив наступні позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33732617 від 06.02.2017р. приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ПАТ АКБ Львів із видаленням відповідного запису №18881421 від 01.02.2017р., внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на даний об`єкт за ПАТ АКБ Львів ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33732096 від 06.02.2017р. приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну нежитлову будівлю за ПАТ АКБ Львів із видаленням відповідного запису №18881001 від 01.02.2017р., внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на даний об`єкт за ПАТ АКБ Львів ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 34006892 від 23.02.2017р. приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 із видаленням відповідного запису №19170106 від 23.02.2017р., внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на даний об`єкт за ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 34006444 від 23.02.2017р. приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П., яким проведено державну реєстрацію права власності на спірну нежитлову будівлю за ОСОБА_1 із видаленням відповідного запису №19169576 від 23.02.2017р., внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на даний об`єкт за ОСОБА_1 .

В обґрунтування даних позовних вимог позивач покликався на наступне: іпотекодержателем - відповідачем ПАТ АКБ Львів злісно порушено вимоги ст.ст.35, 37 Закону України Про іпотеку та не дотримано положень Договору про іпотеку в частині попередження позивача ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги щодо усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, оскільки така вимога позивачу ОСОБА_2 взагалі не була надіслана; позивач ОСОБА_2 як іпотекодавець не отримував письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, додаткових зобов`язань щодо сплати заборгованості за відкритою кредитною лінією від 28.05.2014р. відповідно до Генерального договору №03/06-164 та додаткових договорів до нього, вимоги про швидке виконання порушеного зобов`язання чи попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; у зв`язку з тим, що позивачем ОСОБА_2 не отримано від відповідача ПАТ АКБ Львів жодної письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, такий жодним чином не був обізнаний зі зверненням стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем шляхом набуття права власності на предмет іпотеки аж до моменту отримання від ПАТ АКБ Львів листа за вих.№59/0-24 від 01.02.2017р., яким його (позивача) вже фактично було повідомлено про прийняте рішення звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за Генеральним договором кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р.; одночасно позивача ОСОБА_2 повідомлено, що набуття у власність предмета іпотеки проведено 01.02.2017р. шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ Львів в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вартістю, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності згідно звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р.; він (позивач) не погоджується з проведеною на замовлення відповідача ПАТ АКБ Львів оцінкою предмета іпотеки, зокрема зі звітом про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р., виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення ПАТ АКБ Львів , яким визначено вартість спірного нерухомого майна - майна предмета іпотеки, оскільки вважає даний звіт таким, що не відображає реальної вартості майна; усі дії щодо набуття відповідачем ПАТ АКБ Львів права власності на предмет іпотеки були проведені за повної відсутності позивача, його необізнаності з діями Банку аж до його (позивача) повідомлення про реєстрацію права власності за відповідачем ПАТ АКБ Львів згідно листа від 01.02.2017р.; відповідач ПАТ АКБ Львів неправомірно, всупереч вимогам Закону України Про іпотеку та Договору іпотеки, здійснив реєстрацію права власності на об`єкти, визначені в Договорі іпотеки.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21 липня 2021 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - задоволено частково.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732617 від 06.02.2017р. щодо державної реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів на земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції котельні під магазин, кадастровий номер :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з припиненням права власності Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів на дану земельну ділянку.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732096 від 06.02.2017р. щодо державної реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів на нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з припиненням права власності Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів на дану нежитлову будівлю.

В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів на користь ОСОБА_2 1409 (одну тисячу чотириста дев`ять) гривень 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржило АТ АКБ «Львів», подавши апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки суду не відповідають обставинам справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

Вказує, що на момент вчинення оспорюваних реєстраційних дій не існувало роз`яснень Верховного Суду щодо скерування вимог з описами вкладення, а тому банк належно виконав договірні зобов`язання.

Зазначає, що норми ЗУ «Про іпотеку» та норми Порядку державної реєстрації прав власності на нерухоме майно не встановлюють обов`язку погодження звіту оцінки з іпотекодержателем. Важливим є факт проведення банком оцінки, відповідно докази про що були надані до справи.

Вважає, що позивач обрав неправильний спосіб захисту. Вказує, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію за банком права власності на іпотечне майно, оскільки таке рішення вичерпало свою дію, а відшкодування збитків.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року заяву про розподіл судових витрат, подану представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Голубінкою Л.В., - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,- 6600 (шість тисяч шістсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву про розподіл судових витрат у частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3120 (три тисячі сто двадцять) гривень - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 - адвокат Голубінка Л.В., подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали в частині залишення заяви про розподіл судових витрат у частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3120 грн. без розгляду.

Вказує, що у даній справі позивач відмовився від позовних вимог до ОСОБА_1 . Таким чином порядок подання доказів про витрати відповідача визначено ч. 3 ст. 142 ЦПК України, а саме подання відповідної заяви про відшкодування понесених витрат, що було ними зроблено після прийняття ухвали про закриття провадження у справі.

Вважає, що дії судді щодо залишення заяви без розгляду порушили право на доступ до правосуддя.

Просить скасувати ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року на направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29 березня 2022 року від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

04 квітня 2022 року від представника позивача - адвоката Попова Д.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, проте ніяких підтверджуючих документів до клопотання не було додано, тому колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає до задоволення.

Дана справа перебуває в провадженні суду апеляційної інстанції з травня 2020 року і у всіх учасників справи було достатньо часу для наведення своїх доводів у поданому до суду позові, запереченні на позов, письмових поясненнях, апеляційній скарзі та відзиві на скаргу тощо.

За вищенаведених обставин колегія суддів вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності представника позивача - на підставі наявних у справі даних та доказів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта Вертас М.М. на підтримання доводів апеляційної скарги АТ АКБ «Львів», пояснення представника позивача - адвоката Попова Д.І. даних 14 березня 2022 року на заперечення доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що судові рішення суду першої інстанції відповідають зазначеним вимогам.

Встановлено, що 28.05.2014р. між позивачем ОСОБА_2 та ПАТ АКБ «Львів» (відповідачем) укладено Генеральний договір кредитної лінії №03/06-164, згідно якого банк зобов`язався відкрити позивачу як позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості, в межах якого надавати йому кредити у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором та Додатковими договорами до нього, а позичальник зобов`язався повернути кредити, сплатити проценти та комісії за користування ними, а також сплачувати інші платежі, передбачені цим Договором. Згідно п.2.1.1 Договору, максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією - 400 000 грн. В подальшому, у відповідності до додаткового Договору №3 від 17.06.2015р., яким внесено зміни до Генерального договору, - банк відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 434 000 грн. для рефінансування кредитної заборгованості, ремонту торгового приміщення, фінансування поточної діяльності строком погашення не пізніше 27.05.2021р.

З метою забезпечення виконання позивачем ОСОБА_2 як позичальником своїх зобов`язань по кредитному договору, між позивачем як іпотекодавцем та відповідачем ПАТ АКБ «Львів» як іпотекодержателем 28.05.2014р. укладено Договір іпотеки, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. за реєстровим номером №1191.

Згідно п.1.1 зазначеного Договору, іпотекою за даним договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. та додатків до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між іпотекодержателем та ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого іпотекодержатель відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом в сумі 400 000 грн., який позичальник зобов`язується повернути у строк до 27.05.2021р., зі сплатою 27% річних, щомісяця сплачувати суму відсотків за користування кредитом у розмірі та в терміни згідно умов кредитного договору.

Між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_2 18.06.2015р. укладено Договір про внесення змін до Договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. 28.05.2014. за реєстровим №1191. Зазначеним договором від 18.06.2015р. внесено наступні зміни до Договору іпотеки, зокрема у іншій редакції викладено п.п.1.1 п.1 «Предмет договору», п.п.9.5 п.9 «Додаткові умови». Так, у відповідності до нової редакції, іпотекою за даним договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. та додатків до нього, якщо такі є чи будуть укладені в майбутньому, укладеного між іпотекодержателем та ФОП ОСОБА_2 , відповідно до якого іпотекодержатель відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом в сумі 434 000 грн., який позичальник зобов`язується повернути у строк до 27.05.2021р., зі сплатою 27% річних, щомісяця сплачувати суму відсотків за користування кредитом у розмірі та в терміни згідно умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.3 та п.1.4. зазначеного Договору іпотеки, позивач як іпотекодавець передає в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Мостиської міської ради 09.11.2010р., що підтверджується також Витягом про державну реєстрацію прав, який видано 09.11.2010р. за №27934951 КП Мостиське РБТІ. Перереєстрація права власності на нерухоме майно проведено за іпотекодавцем 07.12.2013р. ОСОБА_4 , державним реєстратором реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області з присвоєнням реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна 24 (номер запису про право власності 3733494). Нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки несільського господарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Кубарою О.С. 15.04.2014р., реєстрація права власності на нерухоме майно проведено за іпотекодавцем 15.04.2014р. нотаріусом Кубарою О.С. з присвоєнням реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна 24 (номер запису про право власності 5361571). Право власності іпотекодавця на земельну ділянку підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-014. Кадастровий номер земельної ділянки :09:003:0867.

Пунктом1.5 Договору іпотеки встановлено, що відповідно до Звіту з проведення 19.05.2014р. незалежної експертної оцінки оцінювачем КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів» ринкова вартість предмета іпотеки становить 1 063 988 грн.

Згідно п.3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем та/або позичальником зобов`язань за цим та/або Кредитним договором, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, порядок його реалізації передбачено в розділі 5 Договору іпотеки (пунктами 5.1-5.8 Договору).

У разі порушення іпотекодавцем та/або позичальником зобов`язань за Основним зобов`язанням та/або умов цього Договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем хоча б однієї з умов основного зобов`язання, вона не буде виконана, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений основним зобов`язанням строк суми кредиту; та/або несплаті або частковій несплаті у встановлені основним зобов`язанням строки сум процентів; та/або при несплаті або частковій несплаті у встановлені основним зобов`язанням строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Звернення стягнення на предмет іпотеки за цим Договором на розсуд іпотекодержателя може здійснюватись на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, викладеним в розділі 6 (пункти 6,1, 6.2, 6.3) цього Договору шляхом задоволення вимог іпотекодержателя.

Реалізація предмету іпотеки може здійснюватися наступними способами: шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів на підставі рішення суду; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу на підставі рішення суду; шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі згідно договору купівлі-продажу на підстав цього Договору; шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки на підставі цього Договору (в порядку, встановленому Розділом 6 Договору).

Відповідно до Розділу 6 Договору іпотеки, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в цьому розділі даного Договору, згідно ст.36 Закону України «Про іпотеку», вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки позасудовими способами, визначеними цим Договором, виникає у випадку залишення без задоволення іпотекодавцем та/або позичальником письмової вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень Основного зобов`язання або умов цього Договору, згідно статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 6.1.2 Договору визначено, що сторони досягли згоди про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього Договору, наступними способами:

- передача предмету іпотеки у власність іпотекодержателю в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, передбаченому цим Договором та статтею 37 Закону України «Про іпотеку»;

- право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі шляхом укладення Договору купівлі-продажу предмету іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором та статтею 38 Закону України «Про іпотеку.

Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотекодержателю.

Пунктом 6.2 Договору іпотеки передбачено, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя про передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодавець дає свою згоду на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору.

Іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. При цьому підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя. Сторони дійшли згоди про те, що іпотекодержатель має право продати від свого імені предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, починаючи з наступного дня після спливу строку усунення порушень основного зобов`язання, вказаного у письмовій вимозі, надісланій іпотекодавцю згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.5.1 цього Договору, і якщо в цей строк вказані порушення не будуть усунені іпотекодавцем та/або позичальником або письмова вимога іпотекодержателя буде залишена іптекодавцем та/або позичальником без задоволення.

Про набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель приймає відповідне рішення, в якому зазначається день, з якого до іпотекодержателя переходить право власності на предмет іпотеки та вартість, за якою предмет іпотеки переходить у власність іпотекодержателя, копію якого іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю.

Пунктом 6.2.4 визначено, що іпотекодержатель набуває Предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки Предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Пунктом 6.3 Договору іпотеки передбачено, що застереження про задоволення вимог іпотекодержателя на продаж від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодавець надає свою згоду на продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки відповідно до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку».

Сторони дійшли згоди про те, що іпотекодержатель має право набути у власність предмет іпотеки на наступний день після спливу строку усунення порушень основного зобов`язання, вказаного у письмовій вимозі, надісланій іпотекодавцю згідно ст.35 Закону України «Про іпотеку» та п.5.1 цього Договору, і якщо в цей строк вказані порушення не будуть усунені іпотекодавцем та/або позичальником або письмова вимога іпотекодержателя буде залишена іптекодавцем та/або позичальником без задоволення.

Про продаж від свого імені предмету іпотеки іпотекодержатель приймає відповідне рішення, копію якого іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю.

Відповідно до п.9.9 Договору іпотеки, з усіх питань, що стосуються предмета, умов та процедури виконання цього Договору, але прямо не врегульовані положеннями цього Договору, сторони керуються чинним законодавством України.

Згідно п.9.13 Договору іпотеки, договір відбувається за згодою дружини іпотекодавця - ОСОБА_5 .

Відповідно до Акту про перевірку цільового використання кредиту від 30.10.2014р. наданого ФОП ОСОБА_2 , - ОСОБА_2 використав отриманий в Банку транш в сумі 200 000 грн. за цільовим використанням; мета кредиту - ремонт торгового приміщення, фінансування поточної діяльності.

18.03.2016р. ПАТ АКБ «Львів» склало повідомлення (лист-вимогу) за вих.№ 150/0-12 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (за адресою: АДРЕСА_2 ), яке містить повідомлення про існування станом на 18.03.2016р. заборгованості згідно Генерального договору кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. в сумі 498 916,01 грн., вимогу в тридцятиденний термін з дати отримання даної вимоги повністю погасити зазначену заборгованість по Генеральному договору кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р., а також попередження про те, що у випадку невиконання цієї вимоги у встановлений строк, ПАТ АКБ «Львів» розпочне процедуру примусового стягнення всієї заборгованості по кредитному договору, в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

19 січня 2017р. кредитний комітет ПАТ АКБ «Львів» розглянув пропозицію Управління по роботі з проблемною заборгованістю щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за Генеральним договором кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. на наступних умовах: звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначений предмет іпотеки набути у власність з дня його державної реєстрації за ПАТ АКБ «Львів» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за вартістю, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 згідно звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р., зокрема: - зазначену нежитлову будівлю за вартістю 628 816, 85 грн.; - земельну ділянку за вартістю 9792 грн. Цього ж дня рішенням кредитного комітету вирішено здійснити операцію на запропонованих умовах та рекомендувати на затвердження Правлінню Банку.

Згідно протоколу №10/2017 засідання Правління ПАТ АКБ «Львів» від 24.01.2017р. Правлінням Банку затверджено рішення кредитного комітету від 19.01.2017р. та вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб - набуття права власності на предмет іпотеки, а саме на нежитлову будівлю загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зазначений предмет іпотеки набути у власність з дня його державної реєстрації за ПАТ АКБ «Львів» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вартістю, яка визначена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 згідно звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р., зокрема: - зазначену нежитлову будівлю за вартістю 628 816, 85 грн.; - земельну ділянку за вартістю 9792 грн.

01 лютого 2017р. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольга Петрівна зареєструвала за №20792428 та за №20792531 заяви уповноваженої особи ПАТ АКБ «Львів» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. До заяв були додані Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Пилюх Г.Р. 28.05.2014р. в реєстрі за №1191; Договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідчений нотаріусом Пилюх Г.Р. 18.06.2015р. в реєстрі за №1341; повідомлення (лист-вимога) ПАТ АКБ «Львів» від 18.03.2016р. за вих.№150/0-12, адресована ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення виплату поштового переказу (ідентифікатор поштового відправлення - 861); витяг з протоколу №10/2017 засідання Правління ПАТ АКБ «Львів» від 24.01.2017р. та витяг з рішення кредитного комітету Банку №КК004/2017 від 19.01.2017р.

Саме зазначений перелік документів поданий відповідачем ПАТ АКБ «Львів» приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за Банком, що підтвердила нотаріус у поданому нею відзиві на позов. Будь-які інші документи в матеріалах реєстраційної справи - відсутні.

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732617 від 06.02.2017р. щодо державної реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» на земельну ділянку з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для реконструкції котельні під магазин, кадастровий номер :09:003:0867, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33732096 від 06.02.2017р. щодо державної реєстрації права власності за Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк «Львів» на нежитлову будівлю, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, загальною площею 198,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ПАТ АКБ «Львів» скерував позивачу ОСОБА_2 письмове повідомлення, датоване 01.02.2017р. за вих.№59/0-24 про те, що у зв`язку з порушенням ним (позивачем) умов кредитного договору та у відповідності до п.3.1.4., п.6.2.3 Договору іпотеки, керуючись ст.ст.35, 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», ним (відповідачем ПАТ АКБ «Львів») прийнято рішення звернути стягнення на предмет іпотеки у спосіб-набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок повного погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за Генеральним договором кредитної лінії №03/06-164 від 28.05.2014р. Набуття у власність предмета іпотеки проведено 01.02.2017р. шляхом державної реєстрації права власності за ПАТ АКБ «Львів» в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вартістю, яка визначена згідно звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016р., зокрема нежитлова будівля загальною площею 198,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - набута за вартістю 628 816 грн.; земельна ділянка, кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - набута за вартістю 9 792 грн.

Після набуття предмету іпотеки (нежитлової будівлі загальною площею 198,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, кадастровий номер :09:003:0867, площею 0,008 га за адресою: АДРЕСА_1 ) у власність, відповідач ПАТ АКБ «Львів» продав дане майно (предмет іпотеки) відповідачці ОСОБА_1 . Відчуження зазначеного майна (нежитлової будівлі та земельної ділянки) відповідачці ОСОБА_1 мало місце на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки від 23.02.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1149 на бланку НВО655062, що підтверджується відповідним договором та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.02.2017 року № 81108692 та № 81111171 відповідно. Ціна договору 680 134,94 грн., а саме продаж будівлі вчинено за ціну 669 689,94 грн., продаж земельної ділянки вчинено за ціну 10 445,00 грн.

Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до принципу свободи договору саме сторони договору вправі визначати процедуру та порядок направлення та вручення відповідних повідомлень та виконання інших вимог, встановлених Законом України «Про іпотеку», і за відсутності в договорі відповідних умов необхідно виходити з такого.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, за загальним правилом право розпоряджатися майном належить власнику, а особа, яка не є власником, таким правом не наділена.

Особа, яка не є власником майна, вправі розпоряджатися цим майном лише у випадках, встановлених законом.

Згідно із частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 зазначеного Закону).

Отже, за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним необхідно вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати також таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Направлення такої вимоги іпотекодавцю про усунення порушень основного зобов`язання обґрунтовується саме тим, що іпотекодавець має право замість боржника усунути порушення основного зобов`язання і тим самим убезпечити себе від звернення стягнення на належний йому предмет іпотеки.

У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном.

В апеляційній скарзі АТ АКБ «Львів» зазначає, що направляв іпотекодавцю ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення, зокрема вимогу №150/0-12 від 18.03.2016 року. В підтвердження того, що позивач - ОСОБА_2 отримав вищевказану вимогу, апелянт покликався на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (нова форма 119) №861, в якому вказана адреса проживання позивача, в графі «вручено» поставлена дата 24.03.2016 р., зазначено, що дане повідомлення позивач має отримати особисто, та в графі «розписка про одержання» виконано напис «Макаруха».

Однак, ОСОБА_2 заперечив факт отримання будь-яких вимог від ПАТ АКБ «Львів» стосовно виконання зобов`язань за кредитним договором. Окрім цього, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (нова форма 119) відсутній його особистий підпис, а проставлений напис «Макаруха» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення із позначкою «особисто».

У постанові від 16.05.2018 року у справі №320/8269/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що повідомлення про вручення вимоги банку є неналежним доказом її вручення за відсутності підпису отримувача. Велика Палата прийшла до висновку, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що іпотекодержателем не надано належного підтвердження виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням ним подальших дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц, провадження №14-501цс18; від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц, провадження № 14-661цс18, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, провадження № 61-13586св20.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

У договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі зазначаються:

- умови, у разі настання яких іпотекодержатель може використати своє право на позасудове стягнення;

- порядок визначення вартості, за якою іпотекодержатель набуває право власності на предмет іпотеки;

- прийнятні та належні способи обміну повідомленнями між сторонами договору.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання:

- боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя;

- боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі якщо вимоги іпотекодержателя забезпечені декількома предметами іпотеки (у тому числі за декількома договорами іпотеки), а позасудове звернення стягнення здійснюється за рахунок окремого предмета іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати (у тому числі шляхом позасудового врегулювання) виконання зобов`язання боржником та/або іпотекодавцем в частині, що залишилася невиконаною після завершення позасудового врегулювання за таким окремим предметом іпотеки.

Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням:

- за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем);

- за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі).

Згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку», якою врегульовано порядок передачі іпотекодержателю прав на предмет іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.йно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення, ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

У пункті 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону.

Пункт 61 Порядку державної реєстрації прав не вимагає подання державному реєстратору даних про оцінку предмета іпотеки, на який звертається стягнення позасудовим порядком шляхом набуття іпотекодержателем права власності на нього. Однак, слід враховувати, що в силу положень ст.ст. 179, 181, 190, 316, 328, 509, 524, 533, 590, 632, 1054 ЦК України, прямої вказівки ст.37 Закону № № 898-IV, умов п.п. 6.2.3., 6.2.4. іпотечного договору, беручи до уваги, що за рахунок предмета іпотеки повинні проводитися розрахунки за кредитним договором, перехід права власності на нерухоме майно може відбуватися лише з належним визначенням вартості (ціни) такого майна, яка є істотною умовою при відчуженні майна, має істотне значення для іпотекодавця (боржника), предмет іпотеки не може набуватися іпотекодержателем без установлення його вартості (ціни).

Дані щодо вартості предмета іпотеки, за якою він набувається у власність іпотекодержателем (оцінка предмета іпотеки), повинні були бути надані державному реєстратору, а останній, своєю чергою, зобов`язаний був встановити відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства.

В порушення ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» матеріали реєстраційної справи не містять висновку про оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Звіт про незалежну оцінку майна від 12.12.2016 року, виконаний на замовлення ПАТ АКБ «Львів» суб`єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_3 не подавався відповідачем ПАТ АКБ «Львів» приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Новосад О.П. для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за Банком.

Вказаний звіт про незалежну оцінку майна від 12.12.2016 року, виконаний на замовлення ПАТ АКБ «Львів» суб`єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_3 (Том 2 а.с.20-42,) з метою визначення ринкової вартості майна для прийняття управлінських рішень; дата оцінки - 01.12.2016р.; дата завершення складання звіту - 12.12.2016р.; вартість спірного нерухомого майна станом на 01.12.2016р., зокрема: вартість нежитлової будівлі становить 628 816, 85 грн., вартість земельної ділянки - 9 792 грн., а загальна вартість об`єкту оцінки - 638 608, 85 грн.

Оцінка майна була проведена станом на 01.12.2016 року, а реєстрація права власності за ПАТ АКБ «Львів» проведена 06.02.2017 року, тобто після спливу 2-х місяців, що є порушенням п. 6.2.4. Договору іпотеки щодо необхідності її проведення станом на момент набуття права власності.

Окрім того, пунктом1.5 Договору іпотеки встановлено, що відповідно до Звіту з проведення 19.05.2014р. незалежної експертної оцінки оцінювачем КП «Львівське бюро експертів-оцінювачів» ринкова вартість предмета іпотеки становить 1 063 988 грн.

Враховуючи викладене, станом на 01.12.2016 року вартість майна (628 816, 85 грн. - нежитлова будівля; 9 792 грн. - земельна ділянка), визначена суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 згідно Звіту про незалежну оцінку майна від 12.12.2016 року, не могла бути нижчою вартості майна станом на момент укладення договору Іпотеки 28.05.2014 року, з врахуванням проведеного поточного ремонту торгового приміщення, цільового використання кредиту, інфляційних процесів, підвищення загальної вартості на нерухоме майно.

Перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя (Банку) відбувся з порушенням порядку, закріпленого у Договорі. Жодних вимог від іпотекодержателя про передачу права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання позивач не отримував, тобто не був належним чином повідомлений про виникнення іпотечного випадку, а також інформації про вартість майна за якою відбувалося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду № 306/2053/16-ц від 20.03.2019 року.

Твердження апеляційної скарги, що позивачем обрано невірний спосіб захисту колегія суддів вважає необґрунтованим.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (Закон України «Про Іпотеку», ч.4 ст.37)

Судом першої інстанції правильно вказано, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є прямо передбаченим законом способом захисту цивільних прав. Держава відповідальна за свою діяльність і зобов`язана врегулювати її в спосіб, що забезпечує чіткість, ясність і правову визначеність відповідних правовідносин, не допускає множинності, суперечливості тлумачень, зокрема, стосовно способів захисту прав, що може перешкоджати особі в реалізації права на захист.

Оскарження рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є належним у цій справі способом захисту права позивача ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги АТ АКБ «Львів» зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом першої інстанції обставин та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Голубінка Л.В. на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року, то суд зазначає наступне.

Залишаючи без розгляду заяву про розподіл судових витрат у частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3120 грн. суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у статті 142 ЦПК України порядок подання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, не врегульований, то, на переконання суду, у кожному випадку вирішення питання про розподіл судових витрат між сторонами (чи то у випадку вирішення спору по суті з ухваленням рішення суду, чи у випадку закриття провадження у справі чи при залишенні позову без розгляду), зокрема при визначенні та перевірці дотримання сторонами порядку та строку подання доказів розміру таких виплат за аналогією закону слід застосовувати норму процесуального права, передбачену саме ч.8 ст.141 ЦПК України. Докази на підтвердження понесених відповідачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 120,00 грн. подані 03.08.2021 р., тобто поза межами строків, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки такі подані не під час розгляду справи та не протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (ухвали про закриття провадження у справі від 20.07.2021р.).

Відповідно до частини 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ухвалою суду від 20.07.2021 року прийнято відмову представника позивача адвоката Янчака П.О. від частини позовних вимог, пред`явлених до відповідачки ОСОБА_1 , провадження у даній цивільній справі в частині позовних вимог до відповідачки ОСОБА_1 закрито згідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

З заявою представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Голубінка Л.В. з доданими доказами на оплату правничої допомоги на суму 3 120,00 грн. звернулась 03.08.2021 року, тобто з пропуском 5-ти денного строку, який з врахуванням дати проголошення рішення щодо неї як відповідача у справі - ухвали про закриття провадження 20.07.2021 року закінчувався 25.07.2021 року.

Відподівно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливі судові рішення, тому підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу АТ АКБ «Львів» - залишити без задоволення.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21 липня 2021 року - залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Голубінки Л.В. - залишити без задоволення.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 10 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2022 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.