Номер провадження: 22-з/813/219/22
Справа № 522/6266/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянув у судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова Сергія Пилиповича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації, та просив суд поділити (виділивши у натурі) квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. Суд поділив квартиру АДРЕСА_1 , виділивши:

- у натурі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1/2 частину вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня 2020 року №174/2019 року, що складається із приміщень заг. пл. 58,5 кв.м, а саме: 1 коридор площею 12,2 кв.м; 2 житлова кімната площею 14,3 кв.м; 3 вітальня площею 16,6 кв.м; 4 кухня-ніша площею 5,5 кв.м; 5 санвузол площею 4,7 кв.м; 6 балкон площею 2,0 кв.м; 7 балкон площею 3,2 кв.м, загальною площею 58,5 кв.м, що на 2,4 кв.м менше площі, належно відповідно до ідеальної частки позивача;

- у натурі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частину вказаної квартири згідно з варіантом поділу за висновку експерта від 12 березня 2020 року №174/2019 року, що складається із приміщень заг. пл. 58,5 кв.м, а саме: 1 коридор площею 6,2 кв.м; 2 санвузол площею 4,1 кв.м; 3 комора площею 2,7 кв.м; 4 кухня площею 15, 8 кв.м; 5 вітальня площею 16,1 кв.м; 6 житлова площею 13,2 кв.м; 7 балкон площею 5,2 кв.м, загальною площею 63,3 кв.м, що на 2,4 кв.м більше площі, належно відповідно до ідеальної частки відповідача.

28 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Лоскутов С.П. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці часток (2,4 кв.м) квартири АДРЕСА_1 в сумі 76 513 гривень, судовий збір у розмірі 2 917 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова С.П. про ухвалення додаткового рішення по справі в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду.

Додатковим рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в різниці часток (2,4 кв.м) квартири АДРЕСА_1 в сумі 76 513 гривень.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Кострича М.П. в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року та додаткове Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року залишено без змін.

21 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Лоскутов С.П. подав до апеляційного суду клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі, в якому просив вирішити питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 25 000 гривень.

24 жовтня 2022 року від представника ОСОБА_2 адвоката Кострича М.П. надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі, в яких адвокат заперечував проти ухвалення додаткового рішення.

Під час підготовки до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без повідомлення та виклику учасників справи, у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про залишення без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова С.П. про ухвалення додаткового рішення по справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 671/1957/20 від 27 липня 2021 року, в якій досліджував питання підтвердження витрат на правничу допомогу.

Так, суд зазначив, що частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В постанові від 02 червня 2022 року в справі №713/49/21 (провадження №61-15034св21) Верховний Суд зазначив, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ні позивач ОСОБА_1 , ні його представник ОСОБА_3 під час апеляційного перегляду судової справи не подавали доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, також не було зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів про долучення відповідних доказів після ухвалення рішення суду, як того вимагає ч. 8 ст. 141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України, тому колегія суддів дійшла висновку, що підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правову допомогу відсутні, тому клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова С.П. про ухвалення додаткового судового рішення слід залишити без розгляду.

Крім того, клопотання про ухвалення додаткового судового рішення не містить обґрунтування та відповідних доказів щодо поважності причин не подання доказів, що підтверджують розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат до закінчення судових дебатів, як того вимагає ч. 1 ст. 246 ЦПК України.

За весь період перебування цивільної справи в суді апеляційної інстанції, а саме з 06 липня 2021 року, будь яких заяв чи клопотань, окрім відзиву на апеляційну скаргу та заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 чи його адвоката Лоскутова С.П. до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції не надходило (т. 2 а.с. 62-71, 86-87).

Апеляційний суд звертає увагу, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року була залишено без розгляду заява представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова С.П. про ухвалення додаткового рішення по справі у справі в частині стягнення витрат на професійну допомогу, оскільки стороною позивача не було дотримано умов для подання доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, в порядку, регламентованому ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Суд зауважив, що позовна заява ОСОБА_1 не містила вимоги позивача щодо розподілу та стягнення судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу), такої вимоги не було заявлено і представником позивача в судових дебатах.

Керуючись ст. ст. 12, 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Лоскутова Сергія Пилиповича про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 31 жовтня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік