ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6964/22
провадження № 2/753/5327/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2022 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Лужецька О.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріаламицивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання незаконним та скасування акту про залиття

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання незаконним та скасування акту про залиття.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 30.07.2020 року в її квартирі АДРЕСА_1 сталася аварія, внаслідок якої відбувся витік води. Згодом позивачу стало відомо, що за наслідками даної аварії, 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» було складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), відповідно до якого відбулось залиття в квартирі АДРЕСА_2 .

Зазначає, що даний акт не відповідає Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207. Вказує, що акт є підробленим, оскільки на обстеження представників із боку мешканців обох квартир запрошено не було, їх підписи відсутні, в ньому не зазначено в якому місці відбувся затік води в квартиру АДРЕСА_2 та який це має зв`язок із аварійною ситуацією в квартирі АДРЕСА_1 , також в акті відсутні відомості щодо обсягів необхідного ремонту приміщень квартири АДРЕСА_2 , без зазначень площ, розмірів і виду ушкоджень, відсутні інформація щодо вартості завданої шкоди.

Позивач зазначає, що акт від 01.08.2020 р. про залиття квартири АДРЕСА_2 не містить доказів неправомірності дій щодо залиття квартири, а відтак її вина недоведена.

Посилаючись на вищевикладене та на незаконність акту складеного 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» просила суд визнати незаконним та скасувати даний акт.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2022 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно із частинами 1, 8 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з наступних підстав.

Як зазначає позивач 30.07.2020 року в квартирі АДРЕСА_1 , в якій вона проживає, сталася аварія, внаслідок якої відбувся витік води.

Відповідно до акту складеного 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), встановлено, що 30.07.2020 року в квартирі АДРЕСА_2 трапилось залиття. Причина залиття:халатне відношення мешканців квартири АДРЕСА_1 до технічного обладнання, а саме:прорив на фільтрі очистки ХВП на кухні. (а.с.15-16)

Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі-Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6. Правил).

За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.

З матеріалів справи вбачається, що власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 зверталась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, зокрема, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, що сталось 30.07.2020 р., згідно з актом складеного 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206, справа №753/21520/20.

З рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі №753/21520/20 вбачається, що на думку ОСОБА_1 надана копія акту про залиття від 01.08.2020 р. складений комісією ЖЕД 206, як основний доказ не може бути прийнятий судом, він є сфальсифікованим, оскільки представників із боку мешканців обох квартир запрошено не було, їх підписи відсутні, в ньому не зазначено в якому місці відбувся затік води в квартиру АДРЕСА_2 , відсутні відомості щодо обсягів необхідного ремонту приміщень квартири позивача, без зазначень площ, розмірів і виду ушкоджень, відсутні інформація щодо вартості завданої шкоди.

В рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі №753/21520/20, судом щодо акту складеного 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206, зроблено висновок про те, що не заслуговують на увагу суду заперечення представника відповідача у відзиві на невідповідність акту про залиття, долученого позивачем на підтвердження позовних вимог, який, на його думку, не є належним доказом та не підтверджує вину відповідача у залитті квартири позивача, і що такий не відповідає формі, встановленій Правилами утримання жилих та прибудинкових територій, оскільки суд вважає, що зазначена у ньому інформація про факт залиття квартири з власної квартири відповідачів сторонами не заперечувалась, причини халатного відношення до сантехнічного обладнання відповідачів не спростовані, поясненнями відповідача встановлено обставини щодо обладнання нею за допомогою третіх осіб у власній квартирі додаткового сантехнічного обладнання, фільтра очистки, зрив кришки якого і став причиною залиття квартири позивача та завдання йому майнової шкоди, а невідповідність по формі зазначеного акту не впливає на доказове значення викладеної в акті інформації про факт та причини залиття, та не звільняє відповідачів від обов`язку відшкодування завданої їх халатними діями та їх власним майном указаної шкоди.

Крім того рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі №753/21520/20 встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_2 , відбулося з вини власників квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі №753/21520/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири в розмірі 99 200 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинстава є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, належних доказів незаконності акту складеного 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206 позивачем не подано та не встановлено судом в ході розгляду справи.

Окрім того, надання протилежних висновків в іншій справі щодо одних і тих же обставин буде протирічити одному з основних елементів верховенства права - принципу юридичної визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

У справі «Христов проти України» (рішення від 19 лютого 2009 року, заява № 24465/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії»). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Так, вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати незаконним та скасувати акт складений 01.08.2020 р. комісією ЖЕД 206, зокрема, з тих самих підстав, що заперечувала проти даного акту під час судового розгляду справи №753/21520/20.

Крім того, позивач як на підставу своїх вимог посилалась на те, що акт від 01.08.2020 р. не містить доказів неправомірності дій щодо залиття квартири, а відтак її вина недоведена.

Суд критично ставиться до посилань позивача, оскільки в рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 30.06.2020 р. у справі №753/21520/20, судом вже було надано правову оцінку акту про залиття від 01.08.2020 р. та встановлено вину співвласників квартири АДРЕСА_1 в залитті.

Судом надана правова оцінка твердженням та посиланням позивача, у зв`язку із чим суд не приймає їх до уваги, оскільки обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог не знайшли свого підтвердження підчас судового розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання незаконним та скасування акту про залиттязадоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76, 77-81, 82, 89, 141, 265, 268, 279ЦПК України

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про визнання незаконним та скасування акту про залиття- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА