Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3781/22
Провадження № 2-о/723/4494/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Сторожинець

Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Дячук О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про встановлення факту перебування неповнолітнього сина на вихованні та утриманні батька.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

При цьому заявникам слід врахувати, що суб`єктний склад заінтересованих осіб по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

Звернувшись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявники не зазначили заінтересовану особу, не зазначені всі належні заінтересовані особи, на права та обов`язки яких впливають правовідносини.

Частиною 1 ст.318 ЦПК України встановлено, що в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Окрім того, як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви.

Зі змісту поданої заяви не вбачається, з якою метою необхідне заявникам встановити зазначений факт.

Разом з тим, до поданої заяви та в самій заяві заявниками не зазначено про факти невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів дитини та не подані документи, які підтверджують обставину не визнання державними органами або установами обставин, зазначених у заяві про встановлення факту проживання та виховання дитини, тобто ким такий факт не визнається.

Суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту виховання та утримання малолітнього сина батьком без участі матері та встановлення факту проживання малолітнього сина із батьком не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаних фактів не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі De Geouffre de la Pradelle проти Франції , №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, а тому вважаю за необхідне заяву залишити без руху та надати заявникам строк для усунення недоліків з врахуванням вимог ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 95, 174,175,177,185,306,307, 318 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту залишити без руху.

Надати заявникам строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявникам, що у випадку не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

СУДДЯ: