Провадження № 2/369/2403/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2021 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 отримав 10.10.2021 року від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2021 року. Зі змісту постанови позивач дізнався, що підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис № 100780, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі - Відповідач) заборгованості в розмірі 12507,00 грн. Між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту № 00-224914 від 17.04.2019 року. Договір був укладений в простій письмовій формі, а зобов`язання за ним сторонами виконані в повному обсязі. Тому, позивач вважає, що спірний виконавчий напис вчинений протиправно та є такий, що вчинений всупереч вимог чинного законодавства, оскільки позивач не підписував жодного нотаріально посвідченого договору з відповідачем, а також повністю виконав свої грошові зобов`язання за договором кредиту № 00-224914 від 17.04.2019 року, що підтверджує відсутність безспірної заборгованості позивача перед відповідачем. Крім того, на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Зазначив, що відповідач не міг жодним чином надати третій особі -1 нотаріально посвідчений договір, який би підтверджував право грошової вимоги до позивача, оскільки як вже було зазначено позивач жодного нотаріально посвідченого договору з відповідачем не підписував. Єдиний укладений між позивачем та відповідачем договір кредиту №00-224914 був здійснений в простій письмовій формі без участі нотаріуса. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису третьою особою - 1 були дотримані положення законодавства, а тому виконавчий напис №100780, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є таким, що не підлягає виконанню. Також, приватний нотаріус Грисюк О.В. не отримувала первинні документи, які б могли підтвердити безспірну заборгованість, а перевірка безспірності заборгованості є обов`язком нотаріуса. Стверджує, що позивач жодного нотаріально посвідченого договору з відповідачем не підписував. Крім того, згідно укладеного в простій письмовій формі договору кредиту № 00-224914 від 17.04.2019 року між сторонами, остання актуальна за цим договором заборгованість позивача в розмірі 4830,00 грн. була погашена 25.08.2020 року на користь позивача, що підтверджується квитанцією. Станом на 25.08.2020 року зобов`язання за договором кредиту № 00-224914 виконані сторонами в повному обсязі та є припиненими, що в свою чергу виключає можливість наявності безспірних грошових зобов`язань між сторонами як таких. Крім того, позивач не отримував жодної претензії та жодної вимоги від відповідача щодо усунення порушень за кредитним договором, а тому позивач вважає, що третя особа - 1 не могла отримати від відповідача первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». А саме (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у третьої особи - 1 не було підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Приватним нотаріусом всупереч свого обов`язку не було встановлено чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису третьою особою - 1 не були дотримані положення законодавства, а тому виконавчий напис № 100780, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. є таким, що не підлягає виконанню. Тому представник позивача просив суд:

визнати виконавчий напис № 100780, вчинений 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 12507,00 грн. таким, що не підлягає виконанню;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 908,00 грн.;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн.;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 100780 від 15 липня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Бучанськогвської області Грисюк О.В. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості в розмірі 12507 гривень 00 копійок до розгляду справи по суті.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2021 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.12.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

02.12.2021 року на адресу суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» Іскра А.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» вважає безпідставним та необґрунтованим, а тому позивачу в задоволенні його вимог до відповідача необхідно відмовити у повному обсязі. Зазначив, що 17.04.2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №00-224914, відповідно до умов якого Товариство зобов`язалося надати позичальнику у власність кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші зобов`язання, передбачені Договором. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» були належним чином виконанні власні зобов`язання за кредитним договором, а саме надано кредит грошові кошти в сумі 4830,00 грн. Строк виконання зобов`язання з повернення наданого кредиту встановлено Графіком платежів та Договором, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримання позивачем кредиту підтверджується повідомленням про зарахування на картку позичальника відповідної суми. Станом на дату складання виконавчого напису внаслідок неналежного виконання зобов`язання, а саме прострочення внесення платежів за кредитним договором у позивача утворилась заборгованість в розмірі 12507,00 грн., разом з витратами щодо проведення примусового стягнення. ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» згідно з вимогами законодавства надало до нотаріуса відповідні документи, які підтверджують суму боргу позивача, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. На підставі виконавчого напису ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», як стягував у справі, звернулось до його виконання до приватного виконавця Голяченко І.П., який 29.09.2021 року відкрив виконавче провадження (ВП № 66968177), щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 12507,00 грн. Стверджує, що позивач вводить в оману суд коли у позові зазначає, що не має ніяких правовідносин з відповідачем та не укладав договір. Крім того, заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на правничу допомогу, оскільки вони не відповідають дійсності, необґрунтовані, неспівмірні зі складністю справи та такі, що не підлягають задоволенню. Вартість витрат не спів мірні зі складністю справи та не обґрунтовано завищені, не має обґрунтування в чому саме полягає складність справи, до того ж не підтверджено фактично сплачених сум за надання таких послуг, що підтверджується квитанціями з банку, виписками з рахунку про оплату послуг тощо. Просив суд у позові ОСОБА_1 до ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» про визнання виконавчого напису № 100780 від 15.07.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Грисюк О.В. про стягнення на користь ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» 12507,00 грн., відмовити у повному обсязі, як у необґрунтованому та безпідставному.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» Іскра А.М. не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У судове засідання третя особа Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. не з`явилася по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином.

У судове засідання третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 100780, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» суми заборгованості за кредитним договором № 00-224914 від 17.04.2019 року за період з 25.09.2020 року по 05.07.2021 року в розмірі: 12507,00 грн., що складається з: 3813,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8694,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

29 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко Іваном Павловичем відкрито виконавче провадження № 66968177 з примусового виконання виконавчого напису №100780, виданого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» суми заборгованості в розмірі 12507,00 грн.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи.

Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 15 липня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 17 квітня 2019 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» і ОСОБА_1 кредитний договір №00-224914, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21.09.2021 року.

В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Суд звертає увагу, що з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними.

Крім того, матеріали справи не містять і доказів того, що позивач отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Також боржнику не було представлено можливості надання будь-яких пояснень та аргументів на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса.

Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 15 липня 2021 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» за кредитним договором № 00-224914 від 17.04.2019 року.

Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн. та при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача витрати понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн., які підтвердженні Договором про надання правової допомоги від 16.03.2021 року, Додатком № 2 до договору про надання правової допомоги від 13.10.2021 року, Актом передачі-приймання наданих послуг від 30.12.2021 року, копією квитанції № 0.0..1 від 31.01.2021 року на суму 3500,00 грн., копією квитанції № ПН2406517 від 31.01.2021 року на суму 3500,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Великої палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у відзиві заявлено про неспівмірність розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи, крім того представник відповідача зазначав про необґрунтовано завищений розмір витрат.

У зв`язку з вищевстановленими обставинами, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З урахуванням вище викладеного, за наявності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, усталену практику з розгляду таких спорів, враховуючи, що підготовка та подання позову, по даній справі, не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, а тому сума за вказану послугу, є неспівмірною з часом, затраченим на таку роботу. Також жодного разу до суду, адвокат не з`явився. Суд вважає, що вказана сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг, а тому, суд вважає за необхідне, зменшити суму витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн.

Керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 2, 4, 12, 76-83, 141, 142, 198, 200, 206, 223, 247, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», треті особи: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №100780, вчинений 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» заборгованості за кредитним договором №00-224914 від 17.04.2019 року у розмірі 12507,00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 64/16.

Інформація про третю особу: Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Інформація про третю особу: Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко Іван Павлович, адреса: 08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, 10-Г, офіс 204.

Суддя: І.О. Фінагеєва