Провадження № 2/359/1030/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 13 серпня 2021 року нею та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_4 , був підписаний попередній договір про укладення договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки. У виконання цього договору позивач передав ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок. ОСОБА_2 посилається на те, що попередній договір про укладення договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки не був нотаріально посвідчений. Ця обставина свідчить про нікчемність вказаного правочину.

Тому ОСОБА_2 просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок.

2. Інформація про рух цивільної справи.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 листопада 2021 року (а.с.17-18) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 19 листопада 2021 року (а.с.26-27) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 24 травня 2022 року (а.с.72-73) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились у судове засідання. Зі змісту довідок форми №20 (а.с.32, 56, 66, 67, 79, 90) вбачається, що відповідачі були відсутніми за зареєстрованим місцем проживання. Ця обставина перешкодила врученню їм судових повісток. На підставі ч.11 ст.128 ЦПК України вони повідомлялись про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошень про їх виклики на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.30, 31, 48, 53, 61, 74, 75, 86, 87). Крім того, ОСОБА_3 надсилались sms - повідомлення з інформацією про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується довідками про доставку sms - повідомлень (а.с.62, 78).

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

13 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписали попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки (а.с.6-7). Зі змісту п.5 цього договору позивач зобов`язався передати грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок.

В той же день ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується копією розписки, складеної особисто ОСОБА_3 13 серпня 2021 року (а.с.8).

Спірні правовідносини є комплексними та регулюються главою 52 «Поняття та умови договору» розділу ІІ «Загальні положення про договір»; главою 54 «Купівлі-продаж» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання», главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до абз.4 ч.1 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що за правилами, передбаченими абз.4 ч.1 ст.635, ч.1 ст.657 ЦК України, попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, підписаний 13 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підлягав нотаріальному посвідченню. Однак він був складений лише в простій письмовій формі та не був нотаріально посвідчений. Ці обставини свідчать про те, що згідно з ч.3 ст.640 ЦК України попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки залишився не укладеним. Тому ОСОБА_3 отримав від позивача грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок без жодної правової підстави. На підставі ч.1 ст.1212 ЦК України у нього виникло зобов`язання повернути ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_3 добровільно виконав вказане грошове зобов`язання.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення порушеного права позивача слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 267686 гривень 00 копійок.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (ст.ст.205 210, 640 ЦК України тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. У зв`язку з тим, що попередній договір купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, підписаний 13 серпня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , залишився не укладеним, суд критично оцінює доводи позивача про нікчемність не вчиненого правочину.

Крім того, в змісті розписки (а.с.8) відсутня інформація про те, що грошові кошти, отримані ОСОБА_3 від позивача, були призначені для передачі ОСОБА_4 . В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 передав вказані грошові кошти ОСОБА_4 . Ці обставини свідчать про те, що підстави для стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ОСОБА_4 відсутні. Відповідно до ч.1 ст.541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадку, встановленому законом, тоді як згідно з ч.1 ст.239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює права та обов`язки виключно для особи, яку він представляє (довірителя). Тому суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 на виникнення у обох відповідачів солідарного зобов`язання з повернення їй грошових коштів.

З огляду на це суд вважає, що у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ОСОБА_4 належить відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 2676 гривень 90 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №ПН2242 від 2 листопада 2021 року (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений частково: лише відносно одного з двох відповідачів.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1338 гривень 45 копійок (2676,90 : 2).

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 267 686 (двісті шістдесят сім тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 00 копійок.

У задоволенні позову в частині стягнення безпідставно отриманих грошових коштів з ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) гривень 45 копійок.

Повний текст рішення суду складений 17 серпня 2022 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.Ю. Семенюта