Справа № 484/4432/21
Провадження № 2/484/173/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю 'Гюнсел', третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Гюнсел», про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1717,82грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказала, що з метою обстеження доньки у лікаря-стоматолога-ортодонта в Стоматологічній клініці доктора Дахно, нею було зарезервовано дату прийому в даній клініці на 09.08.2021р. та придбано на офіційному сайті Busfor.ua квитки на власне ім`я та на ім`я доньки на автобус маршрутом Первомайськ - Київ (Автовокзал «Центральний» метро Деміївська) рейсу 740 «Херсон-Київ», перевізником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гюнсел».

Прибувши до автовокзалу в місті Первомайську, та бажаючи зайняти вказані у проїзних документах місця, вони з донькою почали заходити до автобусу, однак водієм їм було повідомлено, що вільних місць немає і взагалі їхні квитки призначені на додатковий рейс. Після чого, в ході розмови, водій почав на них кричати, виражаючись нецензурними словами, та взагалі сказав, що їхні місця зайняті людьми, які в даний час сплять і будити їх ніхто не буде.

В подальшому водій запитав, де вони придбали квитки та почувши відповідь про сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 , сказав, що цей сайт для нього взагалі нічого не вартий, а вони з донькою шахрайки, адже придбали квитки в інтернеті, потім їх «здали» і в кінцевому результаті мають намір безкоштовно їхати. У наданні маршрутного листа водій відмовив, зачинив двері автобусу та поїхав з автостанції. Не маючи часу чекати іншого автобусу, вона змушена була їхати до міста Києва автомобілем та повторно витрачати кошти на пальне.

Після чого нею було направлено на адресу відповідача, скаргу з вимогою надати письмові пояснення з даного приводу, на що їй було повідомлено, що відповідачем було проведено перевірку, за результатами якої притягнуто до дисциплінарної відповідальності водія автобуса та встановлено, що в результаті технічних проблем, куплені нею квитки № НОМЕР_1 та№ НОМЕР_2 не були зафіксовані в системі та дані про ці квитки були відсутні в маршрутному листі та іншій документації рейсу № 740, що й стало причиною відмови водія автобусу в посадці на вказані у білетах місцях.

Однак, на думку позивача, даний факт не виправдовує грубу поведінку водія автобусу, в особі відповідача, та вважає його дії незаконними і такими, що спричинили моральну шкоду, яка полягає у приниженні її гідності та гідності її доньки.

Представник позивача, ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи, що зазначені у позовній заяві доводи позивача про понесення нею витрат на заправку автомобіля у розмірі 1717,82 грн. не підтверджуються, належними та допустимими доказами, а отже позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Гюнсел» матеріальної шкоди, на його думку, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки платником за доданими до позову фіскальними чеками на пальне була не позивач, а зовсім інша особа. Крім того, позивач звинувачує відповідача у відмові ним здійснити перевезення пасажирів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в напрямку з міста Первомайськ до міста Київ, однак вимагає стягнути з перевізника ТОВ «Гюнсел» вартість витраченого пального на подорож у зворотному напрямку з м. Києва до м. Первомайська, що на думку перевізника є абсурдним та незаконним. Також, позивачка на сам перед пов`язує нанесену їй моральну шкоду з начебто «грубою», «направленою на приниження гідності позивачки» поведінкою водія автобусу, однак, не додає до позову жодних доказів, якими, в даному випадку, можуть бути заява до правоохоронних органів з приводу, як вказано у позові - «агресивної», поведінки водія, відеофіксації такої поведінки, тощо. При цьому, донька позивача мала їхати у автобусі на місці номер 5 і на час її звернення до водія автобусу, останнім було запропоновано здійснити подорож за вказаним квитком № НОМЕР_2 , оскільки місце №5, відповідно до внутрішньої документації, що знаходилась у водія, було вільним, однак пасажирка відмовилась їхати. Також, ОСОБА_1 було запропоновано здійснити подорож на іншому місці ніж те, що вказано у придбаному квитку № НОМЕР_1 . Однак, останні відмовилися від здійснення перевезення на інших, ніж зазначені у квитках місцям, та разом з донькою покинули автобус. В даному випадку, на думку представника відповідача, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної їй шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача, що є процесуальним обов`язком позивача. Просив справу слухати без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки невідомі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивачем на офіційному сайті Busfor.ua було придбано два квитки: на власне ім`я за № 17875933, місце № 24 та на ім`я її доньки ОСОБА_4 за № НОМЕР_2 , місце № 5, вартістю 340грн. кожний, на автобус маршрутом Первомайськ - Київ (Автовокзал «Центральний» метро Деміївська; проспект Науки; будинок 1/2) рейсу «740 Херсон-Київ», перевізником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гюнсел». (а.с.12-13)

24.09.2021р. позивач звернулась до директора ТОВ «Гюнсел» із скаргою в якій повідомила про купівлю нею зазначених квитків та вказала, що прибувши до автовокзалу в місті Первомайську, та бажаючи зайняти вказані у проїзних документах місця, вони з донькою почали заходити до автобусу, однак водієм їм було повідомлено, що вільних місць немає і взагалі їхні квитки призначені на додатковий рейс. Після чого, в ході розмови, водій почав на них кричати, виражаючись нецензурними словами, та взагалі сказав, що їхні місця зайняті людьми, які в даний час сплять і будити їх ніхто не буде. В подальшому водій запитав, де вони придбали квитки та почувши відповідь про сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 , сказав, що цей сайт для нього взагалі нічого не вартий, а вони з донькою шахрайки, адже придбали квитки в інтернеті, потім їх здали і в кінцевому результаті мають намір безкоштовно їхати. У наданні маршрутного листа водій відмовив, зачинив двері автобусу та поїхав з автостанції. Просила надати їй письмову відповідь, оскільки має намір звертатися до суду для відшкодування моральної шкоди. Вказала, що грошові кошти за обидва квитки їй були повернуті в повному обсязі. (а.с.15)

Згідно відповіді ТОВ «Гюнсел» на дану скаргу від 12.10.2021р., позивачу було повідомлено, що проведено перевірку, за результатами якої встановлено, що в результаті технічних проблем куплені квитки №17875933 та №17875935 не були зафіксовані в системі та дані про ці квитки були відсутні в маршрутному листі та іншій документації рейсу №740, що й стало причиною відмови водія автобусу у посадці позивача із донькою на вказані у білетах місцях.

Що при цьому не виправдовує грубу поведінку водія автобусу ОСОБА_5 , який повів себе непрофесійно, порушуючи стандарти, встановлені в їхній компанії. За результатами службової перевірки по даному факту за неналежне виконання своїх обов`язків, порушення норм і правил ТОВ «Гюнсел» ОСОБА_6 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

ТОВ «Гюнсел» приносить вибачення за дії водія пасажирського автобусу та з метою мінімізації негативних наслідків, спричинених даною ситуацією, надає одну безоплатну поїздку автобусами ТОВ «Гюнсел», якою можна скористатися за потреби.(а.с.16)

Твердження позивача стосовно того, що з метою обстеження доньки у лікаря-стоматолога-ортодонта в Стоматологічній клініці доктора Дахно за адресою: АДРЕСА_1 , нею було зарезервовано дату прийому в даній клініці на 09.08.2021р. та факт відвідування клініки в зазначений день сторонами не оспорювалось та підтверджується довідкою № 515 від 09.08.2021р., наданою Стоматологічною клінікою доктора Дахно, згідно якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно знаходилась на лікуванні в клініці 09.08.2021р. (а.с.14)

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про автомобільний транспорт» пасажир зобов`язаний: мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, за наявності права пільгового проїзду - відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - зареєструвати електронний квиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про автомобільний транспорт» договір перевезення пасажира автобусом на маршруті загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду, - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.

В позовній заяві позивач вказувала, що прибувши до автовокзалу в місті Первомайську, та бажаючи зайняти вказані у проїзних документах місця, вони з донькою почали заходити до автобусу, однак водієм їм було повідомлено, що вільних місць немає і взагалі їхні місця зайняті людьми, які в даний час сплять і будити їх ніхто не буде, однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин та відсутності в автобусі, на той момент, жодних вільних місць останньою не надано та матеріали справи не містять.

Разом з тим, з посадкової відомості рейсу 740 «Херсон-Київ» від 08.08.2021р. вбачається, що в салоні автобуса, на час посадки позивача та її доньки, були наявні вільні місця, а саме: № НОМЕР_3 (квиток на яке було придбано на ім`я ОСОБА_8 за № 17875935) та № 39.

Зазначені обставини повною мірою підтверджують доводи представника відповідача стосовно того, що донька позивача мала їхати у автобусі на місці номер 5 і на час її звернення до водія автобусу, останнім було запропоновано здійснити подорож за вказаним квитком № НОМЕР_2 , оскільки місце № НОМЕР_3 , відповідно до внутрішньої документації, що знаходилась у водія, було вільним, а також запропоновано ОСОБА_1 здійснити подорож на іншому місці ніж те, що вказано у придбаному квитку № НОМЕР_1 , однак останні відмовилась їхати.

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що позивачу було відмовлено у перевезенні саме на вказаному у квитку місці №24, а не у здійсненні перевезення взагалі.

Крім того, згідно листа ТОВ «І-Тревелс» від 03.10.2022р. вказані квитки на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були придбані 08.08.2021р. через сайт Busfor.ua, а 19.08.2021р. грошові кошти за їх придбання в розмірі 680грн. були повернуті у повному обсязі. В системі обліку та продажу квитків, інформації про наявність технічних проблем при обміні інформацією із перевізником ТОВ «Гюнсел», щодо квитків не виявлено та зазначено, що дані про технічні помилки зберігаються системою впродовж обмеженого періоду часу.

Отже, неможливо з упевненістю сказати з чиєї вини виникли технічні проблеми, в результаті яких куплені квитки №17875933 та №17875935 не були зафіксовані в системі та дані про ці квитки були відсутні в маршрутному листі.

Також, позивач вказувала, що після відмови водія у перевезенні, не маючи часу чекати іншого автобусу, вона з донькою змушені були їхати до міста Києва автомобілем, витрачаючи гроші на пальне.

Разом з тим, представник відповідача у відзиві на позов зазначав, що доводи позивача про понесення нею витрат на заправку автомобіля у розмірі 1717,82 грн. не підтверджуються, належними та допустимими доказами, оскільки платником за доданими до позову фіскальними чеками на пальне була не позивач, а зовсім інша особа. Крім того, позивач звинувачує відповідача у відмові ним здійснити перевезення пасажирів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в напрямку з міста Первомайськ до міста Київ, однак вимагає стягнути з перевізника ТОВ «Гюнсел» вартість витраченого пального на подорож у зворотному напрямку з м. Києва до м. Первомайська, що є незаконним.

Дане твердження представника відповідача є слушним виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, позивачем в якості підтвердження витрат на пальне додано до позовної заяви копії квитанцій про придбання: бензину А-92 Євро Є5 об`ємом 18.07 літрів на суму 559,99грн. від 09.08.2021р. та бензину Mustang А-95 Євро5 Є5, об`ємом 33,57 літрів на суму 1157,83грн. від 09.08.2021р., а всього 1717,82грн. (а.с.17)

Однак, платником за пальне згідно зазначених квитанцій, є ОСОБА_9 , а ініціали позивача ОСОБА_1 і її доньки ОСОБА_7 , а тому, суд приходить до висновку, що платником за фіскальними чеками на пальне, про відшкодування якого просить позивач, була не ОСОБА_1 , а зовсім інша особа.

Більш того, фіскальний чек № 487038 на суму 1157,83грн. був виданий 09.08.2021р. о 08:38год. на АЗС ТОВ «Вест Петрол Маркет» за адресою: проспект Глушкова Академіка, 139, Голосіївський р-н. в м. Києві, тобто вже після прибуття позивача та її доньки в м. Київ для обстеження, а фіскальний чек № 368410 на суму 559,99грн. виданий 09.08.2021р. о 20:12год. на АЗС ТОВ «Вест Петрол Маркет» за адресою: вул. Богопільська, 41Б в м. Первомайськ Миколаївської області, тобто після повернення останніх додому.

Отже, враховуючи, що позивач звинувачує відповідача у відмові ним здійснити перевезення пасажирів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в напрямку з міста Первомайськ до міста Київ, суд вважає, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що нею були понесені витрати на придбання пального для здійснення вимушеної поїздки з м. Первомайськ до м. Києва разом зі своєю донькою.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 1717,82грн. задоволенню не підлягають, оскільки будь які належні та допустимі докази на підтвердження її наявності та розміру позивачем та її представником не надано та в матеріалах справи відсутні.

При цьому, твердження представника позивача стосовно того, що матеріальна шкода в розмірі 1717,82грн. включає в себе витрати на пальне, а також витрати на придбані квитки не відповідає дійсності та суперечить встановленим обставинам справи, оскільки грошові кошти за придбані квитки були повернуті позивачу у повному обсязі, про що вона особисто підтвердила у своїй скарзі, яка наявна в матеріалах справи.

Також, в позовній заяві та в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_3 , стверджував, що своєю протиправною поведінкою щодо позивача - відмовою у наданні проїзду при наявності квитка на даний рейс, відповідачем ТОВ «Гюнсел» було завдано останній моральних страждань, а саме: ОСОБА_1 перенесла нервове потрясіння, зазнала душевних страждань та пережила неабиякий стрес через те, що її назвали шахрайкою. Крім того, даний конфлікт на власні очі бачила її донька, що призвело до приниження гідності позивача у очах доньки та завдали значної шкоди її особистій репутації як матері, оскільки дитина бачила її слабкість та неспроможність захистити себе та своє дитя від сторонньої агресії. Весь час очікування та вирішення проблеми для прибуття до місця призначення, позивачка перебувала у постійній нервовій напрузі, адже запис був на конкретно визначений час, пропущення якого автоматично означало перенесення запису в кращому випадку на декілька місяців вперед та відтермінування результатів лікування дитини. Більш того протягом кількох днів після інциденту позивачка переживала нервові стреси, не могла нормально спати та працювати. Вказав, що дії працівника ТОВ «Гюнсел», направлені на приниження гідності позивачки, вплинули на її психоемоційний стан, адже вона пережила неабиякий стрес, що зруйнувало її звичний спосіб життя та негативно вплинуло на неї як особистість.

Разом з тим, представник відповідача у відзиві вказував, що позивач не додає до позову жодних доказів агресивної поведінки водія, наявності заподіяної їй шкоди внаслідок його дій, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача, що є процесуальним обов`язком позивача.

Однак, дане твердження представника відповідача лише певною мірою відповідає обставинам справи виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанови) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 4 Постанови у позовній заяві має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 Постанови до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому школу та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, як було встановлено раніше, згідно відповіді ТОВ «Гюнсел» на скаргу позивача від 12.10.2021р., позивачу було повідомлено, що технічний збій під час придбання квитків не виправдовує грубу поведінку водія автобусу ОСОБА_5 , який повів себе непрофесійно, порушуючи стандарти, встановлені в їхній компанії. За результатами службової перевірки по даному факту за неналежне виконання своїх обов`язків, порушення норм і правил ТОВ «Гюнсел» ОСОБА_6 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Отже, відповідачем, фактично, було визнано грубу і непрофесійну поведінку свого працівника, що підтверджує протиправність діяння останнього.

Разом з тим, жодних належних та допустимих доказів того, що протиправна поведінка водія автобуса ОСОБА_2 спричинила позивачу моральну шкоду, завдала неабиякий стрес, змінила звичайний уклад її життя або спричинила моральні страждання у будь який інший спосіб ОСОБА_1 не надано та матеріали справи не містять.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні особисто підтвердив, що остання з приводу погіршення стану свого здоров`я, стресового навантаження або погіршення загального самопочуття після вказаних в позові обставин за консультацією або лікуванням до лікаря не зверталася.

Крім того, наявність моральної шкоди та її розміру повинні бути доведені та обґрунтовані на загальних підставах, однак сума моральної шкоди в розмірі 10 000грн. позивачем та її представником жодних чином обґрунтована не була.

Окрім того, відповідачем, в якості вибачення за дії свого працівника, було запропоновано позивачу здійснити одну безкоштовну поїздку автобусами ТОВ «Гюнсел», якою остання може скористатися за потреби.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Гюнсел", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Повне судове рішення буде складено 18.10.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Гюнсел", , місце знаходження за адресою: вул. Федора Ернста, 3Б в м. Київ.

Третя особа - ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко