Ухвала

12 жовтня 2022 року

місто Київ

справа № 161/741/21

провадження № 61-9544ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кушнірук Юлія Петрівна, на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики: від 15 жовтня 2019 року в розмірі 70 000,00 грн, від 16 жовтня 2019 року - 46 663,06 грн, від 16 жовтня 2019 року - 12 167,15 грн, від 17 жовтня 2019 року - 65 000,00 грн, від 17 жовтня 2019 року - 27 000,00 грн, інфляційні втрати - 10 560,86 грн, та три проценти річних від простроченої суми - 7 532,43 грн.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики: від 15 жовтня 2019 року в розмірі 70 000,00 грн, від 16 жовтня 2019 року - 46 663,06 грн, від 16 жовтня 2019 року - 12 167,15 грн, від 17 жовтня 2019 року - 65 000,00 грн, від 17 жовтня 2019 року - 27 000,00 грн, інфляційні втрати в розмірі - 10 560,86 грн, три проценти річних від простроченої суми - 7 532,43 грн. Здійснено розподіл судових витрат

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року.

Постановою Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишено без задоволення, заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року залишено без змін.

Суд першої інстанції установив, що боргові розписки містять власноручний підпис відповідача, погоджену сторонами дату повернення грошових коштів, не виконане відповідачем зобов`язання. За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову, відхилив за недоведеністю доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що боргові розписки були складені за інших обставин.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кушнірук Ю. П., на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року, в якій заявник просила скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481,00 грн.

Предметом позову у цій справі є вимоги майнового характеру про стягнення боргу, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Отже, ціна позову у цій справі складає 238 923,50 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481,00*100=248 100,00).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі

№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на те, що судові рішення підлягають касаційному оскарженню з підстави, передбаченої підпунктом «в» частини третьої статті 389 ЦПК України.

Право на касаційне оскарження у малозначній справі ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що справа має виняткове значення для неї, оскільки присуджена до стягнення сума коштів є надмірним фінансовим тягарем, оскільки у заявника відсутня можливість для погашення стягнутої заборгованості за борговими розписками, а примусове виконання оскаржуваних судових рішень призведе до реалізації належного їй майна.

Отже, фактично доводи заявника зводяться до незгоди з оскаржуваним судовими рішеннями, власного тлумачення застосування норм права у конкретній справі, а також необхідності переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 400 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність винятків, зазначених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що дають право на оскарження судових рішень у малозначних справах.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не впливає на визначений процесуальним законом обов`язок Верховного Суду відмовити у відкритті касаційного провадження у малозначній справі, за відсутності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кушнірук Юлія Петрівна, на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 березня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик А. С. Олійник В. В. Яремко