СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1605/22
Провадження № 2/306/572/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Ганчак Л.Ф.

за участю секретаря Бращайко В.В.

розглянувши у відкритому підготовочму судовому засіданні в залі суду в м.Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) до Свалявської міської ради (89300, м.Свалява, вул.Духновича. 2 , код ЄРДПОУ 04053884), третя особа без самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Городок-Ям" (89300, м.Свалява, вул.Ярослава Мудрого, 25), код ЄРДПОУ 39073909) про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із позовом до Свалявської міської ради, третя особа без самостійних вимог: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Городок-Ям" про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позов мотивують тим, що вони є власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . На підставі рішення 44 сесії 5 скликання № 44/594 від 15.10.2010 року Свалявської міської ради громадському об`єднанні кооператив «Слава» видано державний акт на земельну ділянку площею 0,212 га цільове призначення для колективного житлового будівництва.25.05.2015р. власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСББ ГОРОДОК ЯМ». Об`єднання є правонаступником громадського об`єднання кооперативу «СЛАВА». Для реєстрації земельної ділянки власники квартир в особі ОСББ «Городок Ям» звернулися в Свалявську міську раду про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Рішенням Свалявської міської ради від 07.07.2016р. сесія 7 скликання № 176 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі. 15.06.2011р. міським управлінням Держкомзему у місті Свалява і Свалявському районі Закарпатської області проведено реєстрацію земельної ділянки на підставі рішення, яким не передбачено передачу у власність земельної ділянки, а також зазначено форму власності приватна, що теж не відповідає категорії. Про даний факт позивачам стало відомо тільки 04.08.2022р. згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Будинок АДРЕСА_3 у відповідності до п.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» належить до багатоквартирного будинку. А тому просять скасувати державну реєстрацію від 15.06.2011р. земельної ділянки площею 0,2012га, кадастровий номер :02:049:0022, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , здійсненою на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 23.11.2010 р., Закарпатська регіональна філія ДП «УкрДАГП», рішення органу місцевого самоврядування Свалявська міська рада 07.07.2016 р. сесія 7 скликання № 176.

В судове засідання позивачі не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Свалявської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява представника міської ради - про розгляд справи за відсутності представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами (а.с.26).

Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи та надав суду заяву розгляд справи у відсутності представника на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Між сторонами існують правовідносини, які повинні регулюватися нормами ст.ст. 90, 152-155 Земельного Кодексу України.

Згідно із змістом ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст.153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 .

На підставі рішення 44 сесії 5 скликання №44/594 від 15.10.2010 року Свалявської міської ради громадському об`єднанні кооператив «Слава» видано державний акт на земельну ділянку площею 0,212 га цільове призначення для колективного житлового будівництва (а.с.14).25.05.2015р. власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ОСББ ГОРОДОК ЯМ» (а.с.19,-21). Об`єднання є правонаступником громадського об`єднання кооперативу «СЛАВА». Для реєстрації земельної ділянки власники квартир в особі ОСББ «Городок Ям» звернулися в Свалявську міську раду про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Рішенням Свалявської міської ради від 07.07.2016р. сесія 7 скликання № 176 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі.

15.06.2011р. міським управлінням Держкомзему у місті Свалява і Свалявському районі Закарпатської області проведено реєстрацію земельної ділянки на підставі рішення, яким не передбачено передачу у власність земельної ділянки, а також зазначено форму власності приватна, що теж не відповідає категорії. Про даний факт позивачам стало відомо тільки 04.08.2022р. згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16). Будинок АДРЕСА_3 у відповідності до п.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» належить до багатоквартирного будинку.

Приписами п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у азі державної реєстрації таких прав.

У відповідності до п.1, 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку.

Захист прав на земельну ділянку у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.ст. 92, 141, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України).

У даній справі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Виходячи зі змісту статті 42 ЗК України, в системному взаємозв`язку зі статтею 88 ЗК України земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, може бути передана об`єднанню власників багатоквартирного житлового будинку у спільну часткову

власність, як єдиний об`єкт права власності, при цьому поділ такої земельної ділянки чи виділ з неї окремої частини законодавством не передбачений.

Порядок володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній часткові власності, визначено положеннями статті 88 ЗК України і у разі виникнення між співвласниками спору, такий спір згідно статті 158 ЗК України підлягає вирішенню в судовому порядку.

Отже, чинним ЗК України законодавчо закріплена заборона на приватизацію земель дворів спільного користування власниками квартир у багатоквартирних будинках.

Відповідно до пункту 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельної ділянки у власність із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передання її у власність чи надання у постійне користування.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом чч.1, 5 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Аналіз ч.3 ст.10, чч.1 ст. 11, ч.4 ст.18 та ч.1 ст.26 цього Закону дозволяє дійти висновку, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Державний реєстратор відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти і суб`єкти таких прав.

Отже, державний реєстратор вчиняє записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі самостійно прийнятих ним рішень за результатами розгляду заяв суб`єктів звернення щодо державної реєстрації речових прав та їх обтяжень.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації.

Ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідну правову позицію викладено в постановах Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 р. у справі №352/1021/19; від 18.11.2020 року у справі № 154/883/19; постановах Касаційного господарського суду від 03.09.2020 р. у справі №914/1201/19; від 28.10.2020 року у справі № 910/10963/19.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників, зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З врахуванням вищенаведено, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.90, 155, 211 ЗК України, ст.1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 15, 16, 24 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», ст.ст. 22, 50, 90, 152 Закону України «Про землеустрій», ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити повністю.

Скасувати державну реєстрацію від 15.06.2011р. земельної ділянки площею 0,2012 га, кадастровий номер :02:049:0022, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , здійсненою на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 23.11.2010р., Закарпатська регіональна філія ДП «УкрДАГП», рішення органу місцевого самоврядування Свалявська міська рада 07.07.2016 р. сесія 7 скликання № 176.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду до Закарпатського апеляційного суду.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Л.Ф.Ганчак

18.10.2022року