Номер провадження: 22-ц/813/7571/22
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого Гірняк Л.А.,

Суддів Сегеди С.М., Комлевої О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» - Полюхович Ольги Василівни на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07 червня 2022 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» (далі: ТОВ «НоваПей Кредит») до ОСОБА_1

- про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

30 грудня 2021 року ТОВ «НоваПей Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 жовтня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «ФОРПОСТ» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено публічний договір про споживчий кредит шляхом підписання позичальником заяви про приєднання № до договору про споживчий кредит, згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 45 000,00 грн.

Позичальник порушив графік повернення споживчого кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення понад 30 календарних днів.

31 березня 2021 року кредитодавець змінив найменування на ТОВ «НоваПей Кредит».

20 травня 2021 року на виконання умов договору, ТОВ «НоваПей Кредит» направило ОСОБА_1 повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту, а останній повинен був повернути споживчий кредит в повному обсязі до 24 червня 2021 включно.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «НоваПей Кредит» загальний розмір заборгованісті за кредитним договором, що станом на 24 червня 2021 року становить 25 925,70 грн., яка складається з :

- 24 607,86 грн. прострочена заборгованість по кредиту;

- 1 317,84 грн. прострочена заборгованість зі сплати процентів (а.с.1-5).

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 07 червня 2022 року в задоволені позові ТОВ «НоваПей Кредит» відмовлено (а.с.42-45).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог районний суд виходив з того, що довідка про розрахунки від 22 жовтня 2020 року, укладена між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 , не підтверджує існування тих чи інших фінансових операцій та є недопустимим доказом заборгованості за кредитом.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, представник апелянта подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права, недостатнє дослідження дійсних обставини справи, просить суд скасувати рішення суду та задовольнити вимоги ТОВ «НоваПей Кредит». Зазначає, що довідка про розрахунки між ТОВ «НоваПей Кредит» та ОСОБА_1 за заявою від 20 жовтня 2020 року є належним доказом, який в сукупності з наданими платіжними дорученнями свідчать про наявність заборгованості за кредитним договором у розмірі 25925 грн. 70 коп. та обов`язку у відповідача щодо сплати такої заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Фактичні обставини:

Судом встановлено, що 22 жовтня 2020 року між ТОВ «Кредитна установа «ФОРПОСТ» (31 березня 2021 року змінено найменування на ТОВ «НоваПей Кредит») та ОСОБА_1 було укладено публічний договір про споживчий кредит шляхом підписання позичальником заяви про приєднання № до договору про споживчий кредит, на підставі чого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 45 000,00 грн. Відповідач порушив графік повернення споживчого кредиту, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення понад 30 календарних днів.

20 травня 2021 року на виконання умов договору, ТОВ «НоваПей Кредит» направило ОСОБА_1 повідомлення - вимогу про дострокове повернення кредиту, а останній повинен був повернути споживчий кредит в повному обсязі до 24 червня 2021 включно.

Оцінка апеляційного суду:

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 12 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбаченим цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вимогами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Стаття 89 ЦПК України зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. (п. 1 та 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до укладеного договору про споживчий кредит від 22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 45000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №300 від 27 жовтня 2020 року ( а.с.7).

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з даної норми закону - кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків.

Укладаючи кредитний договір, сторони власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов`язання виконувати його належним чином.

Виписка про рух коштів клієнта є первинним документом та підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів Банку.

Така правова позиція викладена в у постанові Верховного Суду по справі № 200/564/7/18 від 16 вересня 2020 року в якій зазначено : доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції. чинній на час звернення до суду з позовною заявою) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «НоваПей Кредит» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час,що свідчить про порушення його прав, колегія суддів дійшла висновку, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суди першої інстанції помилково відмовив в стягненні тіла кредиту та не взяв до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 р. у цивільній справі № 342/180/17,провадження № 14-131цс19, в котрій зазначено, що враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхомзобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд першої інстанції, помилково дійшов висновку про те, що подана ТОВ «НоваПей Кредит» довідка про розрахунки не може бути доказом безспірності заборгованості та її розміру, є недопустимим доказом фактичних обставин справи, а тому до уваги не береться.

Щодо стягнення процентів за кредитним договором

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

До заяви на приєднання до умов публічного договору про споживчий кредит № від 22 жовтня 2020 року ТОВ «НоваПей Кредит» додало кредитний договір в редакції від 18 жовтня 2020 року (а.с.18-22), розміщений на офіційному сайті позивача (http://ku-forpost.uafin.net).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей кредитний договір від 18 жовтня 2020 року розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву на приєднання № від 22 жовтня 2020 року, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та їх розмірах і порядках нарахування.

Велика Палата Верховного Суду у постанову від 3 липня 2019 р. у цивільній справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www. privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 р.), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умов та правил банківських послуг відсутність у заяві на приєднання № від 22 жовтня 2020 року до договору про споживчий кредит домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком публічний договір про споживчий кредит не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Наданий позивачем публічний договір про споживчий кредит з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Судовий збір

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати понесені позивачем документально підтверджуються матеріалами справи: за подачу позовної заяви 2270 грн., за подачу апеляційної скарги в розмірі 3405 грн.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, присудженню з відповідача на користь ТОВ «НоваПей Кредит» підлягає задоволенню в розмірі 24607, 86 грн. від ціни позову 25925,70 грн. судовий збір підлягає поверненню в розмірі 94,91% що становить 5386,14 грн.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» - Полюхович Ольги Василівни задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07 червня 2022 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей Кредит» (03026, м. Київ, Столичне шосе,103, офіс 1307, ) заборгованість за тілом кредиту в розмірі 24607 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот сім гривень) 86 коп. (вісімдесят шість копійок).

В частині стягнення заборгованості за процентами відмовити.

Стягнути понесені судові витрати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПейКредит» (03026, м. Київ, Столичне шосе,103, офіс 1307, код ЄДРПОУ 40055034) судовий збір у розмірі 5386,14 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.А.Гірняк

Судді: С.М.Сегеда

О.С.Комлева