РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., з участю секретаря Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Жук Ю.Б. звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У вище зазначеному будинку, крім позивачки зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 , який являється чоловіком її дочки та її зятем, проте він з у вказаному будинку був лише зареєстрований, а фактично, з 2010 року проживав разом зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач догляду за будинком, який належить позивачці не здійснює за комунальні послуги коштів не сплачує, будь-яких відносин з позивачкою не підтримує, оскільки в червні 2021 року шлюб між дочкою позивачки та відповідачем було розірвано і відповідач забезпечений іншим житлом, проте в силу суб`єктивних причин відмовляється знятися з реєстрації

У зв?язку із викладеним, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

В підготовче судове засідання позивачка та її представник - адвокат Жук Ю.Б. не з`явились, представник позивача подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечив, просив суд слухати справу у його відсутності.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст. 15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведення ремонту.

Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 316 ЦК України. право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Як вбачається з Договору дарування житлового будинку та земельної ділянки, переданої для його обслуговування від 28.03.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.09.2003 року № 1452978, позивачці по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов сім`ї №128 від 30.05.2022 року, у житловому будинку АДРЕСА_1 та на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , крім власника будинку, з 2017 року і по даний час зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Комісією також встановлено, що ОСОБА_3 з 2017 року за вказаною адресою ніколи не проживав та не проживає.

Довідкою № 948, виданою Льотничівською сільською радою Володимир-Волинського району Волинської області стверджується, що ОСОБА_3 , разом із дочкою ОСОБА_4 , 2011 року народження проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 .

З акту обстеження умов проживання № 36 від 06.08.2021 року вбачається, що у будинку АДРЕСА_2 постійно проживають без реєстрації ОСОБА_3 та його дочка ОСОБА_4 . Умови проживання задовільні, в будинку чисто, сім`я забезпечена продуктами харчування, ведуть домашнє господарство.

Як стверджується матеріалами справи відповідач у житловому будинку АДРЕСА_1 не проживає, будь-яких витрат по його утриманню не несе.

Згідно статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права щодо розпорядження житлом, не сплачує комунальних послуг за жиле приміщення, не бере участі в його утриманні.

Оскільки відповідач в зазначеному будинку не проживає понад рік, за відсутності будь-яких домовленостей із власником та законних підстав на збереження за ним житла, ніяких обов`язків щодо утримання будинку не несе, він втратив право користування жилою площею в даному житловому будинку та в порядку ст. 405 ч. 2 ЦК України підлягає до визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), отже, відповідачі підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд, в порядку визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, вважає можливим задовольнити заяву щодо повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, дане питання може бути вирішено судом відповідно до вимог ст.ст.137,141 ЦПК України протягом п,яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. ст.12,81,141,263-265,273,280-284 ЦПК України, на підставі ст. ст.319,321,405 ЦК України, ст.ст.71,167, ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Судовий збір в розмірі 496, 20грн. повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ