КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/2342/21 Головуючий 1 інстанція - Тихановський О.Б.,
Провадження № 22-ц/824/5180/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Сліпченка О.І.

за участю секретаря: Лободи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Боримської Ірини Олегівни на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, визнання недійсним договорів дарування, договорів іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, визнання недійсним договорів дарування, договорів іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходу забезпечення позову, на обґрунтування якої зазначив, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні заходів забезпечення позову, оскільки відсутні ризики відчуження майна, так як на його було накладено арешт ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2021 по справі № 758/5431/21; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2020 по справі № 757/48375/20; ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2021; ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2020 по справі № 761/17252/20.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення пзову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції скаргою ОСОБА_7 в особі представника - адвоката Боримської Ірини Олегівни звернувся з апеляційною скаргою. Вважає, що ухвала Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року прийнята з порушенням норм процесуального права та судом допущено неправильне застосування норм матеріального права. Зазанчає, що на даний час відсутні підстави вважати, що є ризики відчуження майна, на яке накладено арешт, оскільки на даний час чинними є й інші арешти, що були накладені на основі інших судових рішень. Окрім того, частина майна на яке накладено арешт перебуває в іпотеці та на майно накладено обтяження, що додатково свідчить про неможливість відчуження майна, на яке накладено арешт.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, визнання недійсним договорів дарування, договорів іпотеки, скасування рішень про державну реєстрацію, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходу забезпечення позову.

Згідно вимог ч. ч. 1,2,7ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті

Тобто, суд наділений правом скасувати заходи забезпечення позову лише за умови, коли відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

В той же час заявник (відповідач) в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову доводив не зміну обставин, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, а необгрунтованість та неправомірність застосування судом цих заходів, що по суті є оспорення відповідачем ухвали про забезпечення позову.

Проте, предметом розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову на даній стадії судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду щодо їх оцінки. Судове рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Боримської Ірини Олегівнизалишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2022 року.

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко