СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/108/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2022 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Кістяником Володимиром Івановичем, про забезпечення позовуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ЗАТ «Українська будівельна компанія» про визначення частки в спільній сумісній власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

23.03.2022 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кістяника В.І. надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить забезпечити позов шляхом зобов`язання позивача надати доступ відповідачу до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви посилається на те, що неможливість потрапити до вказаної квартири позбавляє відповідача права на подання доказів, оскільки вона не має змоги ні візуально, ні в будь який інший спосіб оглянути стан квартири з метою збирання доказів, які становлять предмет доказування у цій справі.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 року заяву 14.04.2022 року передано на розгляд судді.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інститут забезпечення позову спрямований на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили, а отже не може перешкоджати реалізації його прав.

Зазначене узгоджується з висновками висловленими в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 1512/3763/2012.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд визнати спільним майном подружжя майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , визнати у порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці майнових прав на спірну квартиру.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.10.2021 року було відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову з вищевказаних підстав, та роз`яснено судом, що ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі, з зустрічним позовом до суду не зверталась, застосування заходів забезпечення позову має бути направлено на захист прав та інтересів позивача.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Кістяником Володимиром Івановичем, про забезпечення позовуу справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ЗАТ «Українська будівельна компанія» про визначення частки в спільній сумісній власності подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Твердохліб Ю.О.