Справа № 524/4020/22
Провадження №2/524/2975/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Швець Д.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини

УСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну місця проживання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2 . Вони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільне проживання. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 12.01.2021 року шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання дочки з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач була вимушена виїхати за кордон, дитина залишилась проживати з батьком. Позивач зазначає, що має стабільні доходи, житло та створив належні умови для здорового та гармонійного розвитку дитини. Просить змінити місце проживання дочки та визначити його з ним.

Ухвалою судді від 14.09.2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та доручено органу опіки та піклування надати висновок щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити із зазначених у позові підстав, розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 проти визначення місця проживання дочки з батьком не заперечували, про що надали суду відповідні заяви, просили розгляд справи проводити без їх участі.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Бойченко О.С. про дату розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду направила клопотання про відкладення розгляду справи, у випадку невизнання відповідачем позову, для надання Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради висновку щодо визначення (зміни) місця проживання дитини.

Суд ураховує вимоги ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позовні вимоги визнала, про що особисто надала суду заяву від 12.10.2022 року.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі фактичні обставини справи:

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах.

Сторони мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони припинили спільне проживання. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 12.01.2021 року шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання дочки з матір`ю (а.с. 14-17).

Дочка сторін зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Після розірвання шлюбу відповідач виїхала за кордон, дитина залишилась проживати з батьком за адресою:

АДРЕСА_1 має усі необхідні умови для проживання дитини та її нормального гармонійного розвитку; позивач не перешкоджає спілкуванню відповідача з дитиною.

Вирішую позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного Кодексу України. Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків.

Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.

При цьому Європейський Суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Суд пересвідчився у тому, що дитина наразі проживає з батьком, який належно турбується про неї.

Суд ураховує нотаріально посвідчену заяву відповідача від 20.07.2022 року про згоду на визначення місця проживання дочки з батьком (а.с. 43) та заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі від 12.10.2022 року (а.с. 44).

З урахуванням таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач у позовній заяві не наполягав на відшкодуванні судових витрат.

Керуючись викладеним, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.О. Кривич