Справа № 127/9801/22
Провадження 2/127/1196/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування житлом,-
позов мотивований тим, що на підставі нотаріально посвідченого 29.06.2021 року договору дарування, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .
Крім позивача в належній їй квартирі зареєстрована та проживає її мати ОСОБА_3 та зареєстрований її брат відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З січня 2019 року ОСОБА_2 в належній позивачу квартирі не проживає, в квартирі не з`являється, витрат по утриманню житла не несе, за комунальні послуги не сплачує, зв`язків з матір`ю та сестрою не підтримує, фактичне місце проживання відповідача їй не відоме.
Реєстрація відповідача в квартирі позивача заважає їй повноцінно користуватись та розпоряджатись належним їй нерухомим майном, змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.
На підставі ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України ОСОБА_1 просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
В судове засідання представник позивача адвокат Чернілевська Р.В. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судовому засіданні 25.07.2022 року адвокат Чернілевська Р.В. пояснювала, що відповідач (брат позивача і колишній член сім`ї) з січня 2019 року і станом на день набуття права власності на квартиру позивачем, за місцем реєстрації не проживав. Договір про порядок користування квартирою між сторонами не укладався. Зауважила, що відповідач має іншу сім`ю, з матір`ю та сестрою не спілкується, речей його в квартирі немає, до них він не приходить, витрат по утриманню житла він не несе, тому згідно ст. 405 ЦК України він втратив право користування житлом за місцем реєстрації.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
В судове засідання третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Крім того, вказала, що в належній ОСОБА_1 квартирі вона проживала до березня 2022 року, в даний час проживає за кордоном. Підтвердила, що відповідач ОСОБА_2 , її син, з початку 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає та не з`являється, комунальні послуги не сплачує, будь-яких речей, що йому належать, у квартирі немає. Відповідач ні з матір`ю, ні з сестрою відносин не підтримує і не спілкується.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні 17.10.2022 року суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, знайома зі сторонами давно. ОСОБА_2 в будинку вона бачила приблизно три роки тому, він з матір`ю та сестрою не спілкується і не приходить до них.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого 29.06.2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Сухановою Т.О., ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
В належній позивачу квартирі зареєстровані: позивач, її мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У довідці, виданій головою правління ОСББ «Гальчевського 62», вказано, що за місцем реєстрації ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає.
Актом, складеним 27.04.2022 року мешканцями будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтверджено, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації не проживає з січня 2019 року.
Дані обставини також підтверджені показаннями свідка.
Станом на день розгляду справи по суті відповідач залишається зареєстрованим в належній позивачу квартирі.
Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач був зареєстрований в належній позивачу квартирі як член сім`ї (син) попереднього власника ОСОБА_3 , але з січня 2019 року за місцем реєстрації не проживає, речей його у квартирі немає, витрат по утриманню житла він не несе, договір щодо права користування житлом між власником житла позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 не укладався. Суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування житлом, тому його слід визнати таким на підставі ст. 405 ЦК України.
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Судовий збір залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Учасники справи:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_3
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_3
-третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_3
Повне судове рішення складене 20 жовтня 2022 року.
Суддя: