Справа № 444/2204/22
Провадження № 2/444/819/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

13 жовтня 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та про визнання права власності на частку спадкового нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та про визнання права власності на частку спадкового нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору після смерті діда, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме на Ѕ частину колгоспного типу двору та на земельну частку (пай) площею 2,38 га, що знаходиться на території Дев`ятирської сільської ради на підставі сертифікату серія ЛВ № 6 156123, яка належала померлому. Заповіт від імені ОСОБА_2 в сільській раді не посвідчувався.

ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме на Ѕ частину колгоспного типу двору та на земельну частку (пай) площею 2,38 га, що знаходиться на території Дев`ятирської сільської ради на підставі сертифікату серія ЛВ № 6-156057, яка належала померлій. Заповіт від імені ОСОБА_3 в сільській раді не посвідчувався.

Позивач зазначає, що проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до дня їх смерті. А тому, позивач фактично прийняв спадщину після їх смерті. Також зазначає, що інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, немає. У зв`язку з чим, позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті діда й баби, де відкрито спадкові справи № 106/2022 та № 107/2022, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Проте нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті діда ОСОБА_2 та баби ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 , із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок. Про що видано постанови та роз`яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно.

Позивач визнає, що дійсно таке свідоцтво у нього відсутнє, тому що у свій час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з невідомих причин, не зареєстрували у встановленому порядку право власності на свій житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка Червоноградського МБТІ № 2822.

Позивач вказує, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відносився до колгоспної суспільної групи господарств, де станом на 30.06.1990 року головою двору був ОСОБА_2 , а членом двору була ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою з по господарської книги № 91. Дані взяті з погосподарської книги Дев`ятирської сільської ради за 1986 - 1990 рр. Загальна площа житлового будинку 90,8 кв.м. (житлова площа 48,9 кв.м., допоміжна площа 41,9 кв.м.). Господарські будівлі: сарай та ворота з хвірткою, що підтверджується технічним паспортом від 15.08.2022 р.

Позивач посилається на те, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак, йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, а тому його право підлягає захисту в судому порядку.

Крім того, позивач в позові посилається на те, що відповідно до сертифікату серії ЛВ № 6 156123 на земельну частку (пай), площею 2,38 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на таку мав ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до сертифікату серії ЛВ № 6 - 156057 на земельну частку (пай), площею 2,38 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, право на таку мала ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З приводу обміну сертифікатів позивач звернувся до РаваРуської міської ради, однак йому було усно роз`яснено про судовий порядок визнання права на земельну частку (пай), оскільки такі сертифікати не можуть бути видані в зв`язку із смертю спадкодавців, так як відповідно до ст. 25 ЦК України ними втрачено цивільну правоздатність та дієздатність.

Позивач в позовній заяві зазначає, що він проживав разом із дідусем та бабцею на час смерті і вели спільне господарство, а тому є таким що спадщину після смерті матері прийняв.

Позивач стверджує, що внаслідок його звернення до нотаріуса як спадкоємця за законом було зареєстровано спадкові справи, однак нотаріус Рава-Руської державної нотаріальної контори листами №170/01-16 та №169/01-16 від 03.08.2022 року йому відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікати на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)».

Однак, спадщини на право на земельні частки (пай) в розмірі 2.38 умовних кадастрових гектара та на 2.38 умовних кадастрових гектара він не може оформити, так як відсутній правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім`я померлої особи, оскільки померла особа втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а тому він просить його право на дану земельну частку (пай) захистити в судовому порядку та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 16.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 13.10.2022 року о 11 год. 00 хв. Витребувано від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №106/2022, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію спадкової справи №107/2022, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача - Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач був повідомлений належним чином, однак від Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, та зазначено, що відповідачем позовні вимоги позивача визнаються. У вирішенні даної справи відповідач повністю покладається на позицію суду.

Представник третьої особи - Рава-Руської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника. На адресу суду надійшли від нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, які заведена після смерті ОСОБА_2 , та після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову та визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

За наведених обставин, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в підготовче судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування даного судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дід позивача - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (арк. спр.14).

Баба позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (арк. спр.13).

Батьком позивача є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (арк. спр. 12).

Як встановлено із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (дід позивача), матір`ю ОСОБА_6 (бабця позивача) (арк. спр. 18).

Батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (арк.спр.19).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим Рава-Руським ЗАГС встановлено, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_6 (арк.спр.18).

Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № витягу 6 від 05.08.2022р. встановлено, що батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_6 (арк.спр.16-17).

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 (арк.спр.15).

Діду позивача - ОСОБА_2 на підставі рішення Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2.38 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Дев`ятирська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ № 6 156123 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 217 (арк.спр. 31).

Бабі позивача - ОСОБА_3 на підставі рішення Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 2.38 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Дев`ятирська сільська рада), які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156057 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів, та який зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 152 (арк.спр. 30).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому, після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їм майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Також дід та баба заповіту не складали, що підтверджується довідками виданими виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради №94, № 92 про те, що від імені померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заповіт не посвідчувався в Дев`ятирськійсільській раді (арк.спр. 22, 25).

Із копії довідок виданих виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області №97 та № 95 встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до дня їх смерті і вели разом спільне господарство (арк.спр. 21, 24).

Тобто, позивач ОСОБА_1 фактично спадщину прийняв, але не оформив спадкових прав після смерті діда та баби, оскільки проживав та вів спільне господарство разом з ними до дня їх смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не посвідчувався, суд дійшов висновку, що спадкування після їх смерті відбувається за законом. У зв`язку з чим, позивач звернувся в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області про прийняття спадщини після смерті діда й баби, де відкрито спадкові справи № 106/2022 та № 107/2022, що підтверджується Витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (арк.спр. 36, 37).

Однак, Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області листами № 170/01-16 та №169/01-16 від 03.08.2022 року відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки (пай) після смерті баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ним як спадкоємцем не подано сертифікати на право на земельну частку (пай) згідно з формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» (арк.спр.32,33).

Також Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області постановами від 02.08.2022 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті його баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті його діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з причини неподання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації (арк. спр. 34, 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори.

Однак, як встановлено судом, у позивача відсутні правовстановлюючі документи нового зразка на земельну частку (пай), видані на ім`я його діда та баби.

Згідно з ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікати на ім`я спадкодавців нового зразка, оскільки вони померли, а тому втратили цивільну правоздатність та дієздатність.

Суд враховує, що спадщини на право на земельні частки (пай) в розмірі 2.38 умовних кадастрових гектара, які належало померлій ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,згідно з сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156057 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів, та в розмірі 2.38 умовних кадастрових гектара, які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ № 6 156123 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів старого зразка, позивач не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на право на дані земельні частки (пай) нового зразка, які водночас не може бути видані на ім`я померлих, оскільки останні втратили цивільну правоздатність та дієздатність.

Оскільки спадкодавці - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за час свого життя не оформили правовстановлюючих документів на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: будинок АДРЕСА_1 , тому на даний час позивач як спадкоємець за законом звернувся з даним позовом до суду.

З технічного паспорту виданого КП ЛОР Червоноградським МБТІ на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (арк. спр. 42-47) встановлено, що загальна площа такого становить 90,8 кв.м. (житлова площа 48,9 кв.м., допоміжна площа 41,9 кв.м.) з такою ж частиною господарських будівель, а саме: сарай та ворота з хвірткою.

Відповідно до довідки виданої директором КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" №2822 від 18.08.2022 року встановлено, що станом на 31.12.2012 року в КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не проводилась (арк.спр. 41).

Згідно з довідкою виданою Рава-Руською міською радою Львівського району Львівської області №91 встановлено, станом на 30.06.1990 року в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 - голова двору та ОСОБА_3 - дружина. Двір колгоспний (арк.спр. 26).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Отже, померлі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали рівне право на частку двору, тобто по 1/2 частині кожний.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, є співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права на власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, ч.3 ст.200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 90,8 кв.м. (житлова площа 48,9 кв.м., допоміжна площа 41,9 кв.м.) з такою ж частиною господарських будівель, а саме: сарай та ворота з хвірткою в порядку спадкування за законом на частку спадкового нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа будинку становить 90,8 кв.м. (житлова площа 48,9 кв.м., допоміжна площа 41,9 кв.м.) з такою ж частиною господарських будівель, а саме: сарай та ворота з хвірткою в порядку спадкування за законом на частку спадкового нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 2,38 га. умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Дев`ятирська сільська рада), які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату серії ЛВ № 6 156123 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів.

Визнати в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 2,38 га. умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, земельна ділянка розташована на території Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Дев`ятирська сільська рада), які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-156057 виданого головою Дев`ятирської сільської Ради народних депутатів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.10.2022 року.

Суддя: Олещук М. М.