Провадження № 2/760/3395/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; адреса представника: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 /далі - ОСОБА_2 / (адреса: АДРЕСА_3 ), про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

20.08.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 19.08.2021 та надіслана засобами поштового зв`язку 19.08.2021 (як вбачається з відтиску штампу «Укрпошти» на конверті, в якому надійшов відповідний позов, а.с. 15), за підписом адвоката М`ялук О.П. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з подачі позову до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), трирічного віку.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2021 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.02.2022 відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Обґрунтування позову

В позові зазначається, що між позивачкою та відповідачем 23.04.2019 було укладено шлюб, в якому у сторін народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказується, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2021 шлюб між сторонами розірвано.

Зауважується, що 25.01.2021 Солом`янським районним судом міста Києва видано судовий наказ у справі № 760/1022/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову також зазначається про те, що відповідач матеріальної допомоги позивачу не надає, незважаючи на те, що позивач позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та забезпечення спільної дитини сторін, оскільки самостійно доглядає за дитиною.

Наголошується, що інших джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, позивач не має.

Звертається увага на те, що відповідач фактично фізично здоровий чоловік, який перебуває у працездатному віці, який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та який здійснює адвокатську діяльність, інших стягнень по виконавчих документах не має, як і не має інших дітей.

З огляду на зазначене, на думку позивача, відповідач має змогу сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 10 000,00 грн на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Щодо правової позиції відповідача

Відзив на позовну заяву в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України, до суду не надійшов.

Разом з тим, з метою забезпечення таких основних засад цивільного судочинства як рівність та змагальність, суд вважає за можливе відобразити доводи відповідача, викладені в письмових заявах, які подавались ним у межах даної справи.

Так, в заяві від 04.02.2022 (а.с. 26) звернуто увагу на те, що нині ОСОБА_2 не може бути присуджено аліменти на утримання колишньої дружини, оскільки на даний час він не отримує заробітку (доходу) з якого відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146, утримуються аліменти.

Також, вказується, що будь-яких інших джерел власних доходів на даний час відповідач не має.

Зауважується на тому, що ОСОБА_2 тривалий час намагається працевлаштуватися, але відповідне питання залишається не розв`язаним.

Крім того, звертається увага на те, що з ОСОБА_2 за судовим наказом виданим Солом`янським районним судом міста Києва 09.02.2021 у межах справи № 760/26596/20 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (виконавче провадження № 64422321 здійснюється Солом`янським ВДВС у м. Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ).

12.09.2022 відповідачем подано до суду клопотання про приєднання доказів (а.с. 34-36), а саме:

- Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.09.2022 (підтверджується розмір доходів та утриманих податків ОСОБА_2 за період І та II квартали 2022 р.; ідентифікаційний код ОСОБА_2 як платника податків);

- Розрахунок заборгованості станом на 09.09.2022 здійснений Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби ум. Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчого провадження № 64422321 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття (підтверджується, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини, а розмір заборгованості у межах відповідного виконавчого провадження складає 25 160,58 грн).

При цьому, у такій заяві відповідачем зауважено на тому, що зі змісту вказаних документів випливає, що на даний час дохід ОСОБА_2 становить 1 170 грн, а аліменти на утримання дитини з нього стягується щомісяця у розмірі 1 652,00 грн.

Крім того, звертається увага на те, що позивачка не надала доказів на підтвердження того, що дитина проживає з нею.

Таким чином, ОСОБА_2 заперечує проти позову та наголошує, що не може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Вбачається, що 23.04.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 23.04.2019, виданим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.05.2019, виданого Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с. 4).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи знеособленої копії судового рішення (а.с. 5-8) та не заперечується сторонами у справі, рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 17.02.2021 у справі № 760/26596/20-ц шлюб, зареєстрований 23.04.2019 Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 772, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.

25.01.2021 Солом`янським районним судом у міста Києві видано судовий наказ у справі № 760/1022/21 (а.с. 9) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Представником відповідача для доручення до матеріалів справи подано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05.09.2022 (а.с. 37) з якої вбачається, що сума доходу відповідача у лютому 2022 року склала 3 250,00 грн, а середньомісячний дохід відповідача з березня 2022 по червень 2022 року складає 6 500,00 грн.

Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості боржника - ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 64422321 (а.с. 38-39), відкритого з метою примусового виконання наказу Солом`янського районного суду міста Києва від 25.01.2021 у справі № 760/1022/21 зі змісту якого вбачається, що заборгованість боржника станом на серпень 2022 становить 25 160,58 грн.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (стаття 184 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (в т.ч. в разі розірвання шлюбу), за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 201/2097/17 (провадження № 61-26230 ск 18) визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 84 та ст.ст. 86, 88 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.11.2021 у справі № 487/5798/20 (провадження № 61-13023св21) тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

За змістом статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

У справі, що є предметом розгляду, матеріалами справи не спростовано проживання спільної дитини сторін ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) разом з позивачкою.

Разом з тим, відповідач не надав доказів, які б переконливо свідчили про абсолютну неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення їх спільною малолітньою дитиною трирічного віку.

Так, надана відповідачем відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише дані за період з лютого 2022 року, в той час, як позов подано ще в серпні 2021 року. Даних про доходи у 2021 році відповідачем до суду не надано, як і відомостей щодо відсутності збережень коштів (заощаджень), зокрема, на рахунках в банках, а також стан здоров`я, наявність інших дітей, непрацездатної дружини, батьків і т.д.

Доведеність батьківства відповідача стосовно народженої від нього позивачкою дитини породжує обов`язок останнього з її утримання, а також з утримання матері дитини, в т.ч. з огляду на те, що вона не має самостійного доходу та потребує матеріальної допомоги.

Вирішуючи спір на підставі наданих сторонами доказів, врахувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку про те, що відповідач є працездатною особою та отримує грошові доходи, а позивач на момент подання позову здійснювала догляд за спільною дитиною сторін, яка не досягла трирічного віку.

Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши матеріальне становище відповідача, з огляду на раніше встановлений судом обов`язок сплати ним аліментів на спільну дитину сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з визначенням розміру аліментів, які підлягають щомісячному стягненню на утримання позивачки до досягнення дитиною ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) трирічного віку у сумі 1 000,00 грн.

За загальним правилом, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. При цьому, вбачається, що позов у даній справі подано 19.08.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо судового збору

Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 90,80 грн (10% від 908,00 грн) на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) 1 000,00 грн (одну тисячу гривень) аліментів на її утримання щомісячно, починаючи з 19.08.2021 і до моменту досягнення дитиною - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), трьох років - тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ) 90,80 грн (дев`яносто гривень вісімдесят копійок) судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич