Справа № 462/6673/21 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/1196/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколота Т.І.,Савуляк Р.В.

розглянувши у м.Львові в порядку спрощеного провадження без участі учасників справи цивільну справу № 462/6673/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 10 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення боргу з ОСОБА_2 у розмірі 33130,00 грн., інфляційні витрати у розмірі 4197,57 грн., 3% річних у розмірі 1971,46 грн., а всього: 39299,03 грн., а також сплаченого судового збору.

Позов обгрунтовує тим, що 17.12.2018 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 33130,00 гривень, що підтверджується розпискою. Вказані кошти відповідач зобов`язувався повернути до 15.09.2019 року щомісячними платежами у розмірі по 4000,00 гривень. Однак, відповідач не повернув вказаних грошових коштів, у зв`язку із чим у позивача виникло право стягнення із відповідача суми боргу, а також інфляційні втрати та 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України. Відтак, позивач просить суд задовольнити позов.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 10 травня 2022 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що його позовна заява містила всю інформацію передбачену п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України. Також вказує, що ані судом, ані відповідачем не витребовувався оригінал розписки. Ухвала про залишення без руху також не містила вимоги подачі оригіналу розписки до суду. З огляду на вище зазначене просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч.1 ст. 5 ЦПК).

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є,зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 33 130 грн., які останній зобов`язався повернути до 15 вересня 2019 року.

Факт передачі грошей підтверджується розпискою від 17.12.2018 року написаною власноручно ОСОБА_2 (а.с.3).

У розписці ОСОБА_2 зазначає, що повернення грошей відбуватиметься щомісячними частинами по 4 000 грн. (а.с.3).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України (далі ЦК) договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до приписів ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом як факту укладення договору, так і факту передачі грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Тому, досліджуючи боргову розписку, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа.

Так, чинне законодавство України не передбачає критерії, яким повинна відповідати боргова розписка. Разом з тим, з вищевказаної розписки вбачається, що відповідач взяв у борг в позивача грошові кошти та зобов`язався їх повернути, таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами було укладено договір позики.

Крім того, згідно приписів ст.545 ЦК наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Так як оригінал боргової розписки знаходиться у позивача, зазначене свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази повернення коштів позивачу згідно розписки від 17.12.2018р.

Відповідна правова позиція прописана у постановах Верховного Суду від 12.11.2020р. у справі №154/3443/18 та від 16.01.2019р. у справі №464/3790/16-ц.

Згідно ч.1,3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).

Ухвалюючи рішення про відмову у позові , суд першої інстанції не врахував, що факт отримання боржником коштів за договором позики підтверджується розпискою, яка містить зобов`язання та строк їх повернення . Судом не взято до уваги, що відповідач договір позики не оспорював.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так як боргові зобов`язання згідно пред`явленого Договору позики не були виконані, сума грошових коштів 33 130 грн. не повернена, тому згідно з розрахунком позивача інфляційні витрати з 16.09.2019 р. по 08.09.2021 року становлять 4197.57 грн., 3% річних від простроченої суми становить 1971 ,46 грн.,які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.376 ч.1 п.1,3 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин,що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскілки позов задоволено повністю з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачени й судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст..ст.374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3; 383, 384; 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 10 травня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 про стягнення коштів з ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) 33130,00 грн.(тридцять три тисячі сто тридцять грн. 00 коп.) основного боргу, 4197, 57 грн. (чотири тисячі сто дев`яносто сім грн..57 коп.) інфляційних витрат, 1971 ,46 грн.(одну тисячу дев`ятсот сімдесят одну грн..,46 колп.) - 3% річних від простроченої суми, а всього: 39299,03 грн.(тридцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять грн.. 03 коп.).

Стягнути ОСОБА_2 ,проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн..00 коп.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 13 жовтня 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк