Ухвала

03 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 207/3016/20

провадження № 61-5012ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року в справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кам'янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам'янської міської ради, про захист права власності шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення та вселення в житлове приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Кам'янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам'янської міської ради, приватний нотаріус Кам'янського міського нотаріального округу Кир'як Світлана Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, переведення прав покупця та визнання права власності на квартиру,

встановив:

03 червня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 червня 2022 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції заяву, у якій вона вказує, що оскаржувана постанова Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року судом апеляційної інстанції їй не надсилалась.

Також зазначає, що судовий збір сплачений нею в повному обсязі в розмірі 200 відсотків ставки, що була сплачена у суді першої інстанції, а вимога Верховного Суду про доплату судового збору є штучною, оскільки, на думку заявника, заявлена позовна вимоги за зустрічним позовом про визнання договору недійсним в частині покупця створює наслідки у вигляді як визнання покупця, так і визнання права власності покупця, тому указані вимоги є по суті єдиною вимогою.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що диспозиція статті 389 ЦПК України є сама по собі обмеженням доступу до правосуддя, зазначає, що в касаційній скарзі є посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 22 липня 2020 року в справі № 265/3310/17, яка не була врахована апеляційним судом та яка є підставою для подання скарги у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними. Заявником не надано жодного доказу щодо дати отримання копії постанови апеляційного суду, а також доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України щодо порядку та строків надіслання на її адресу копії повного тексту оскаржуваної постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року. Із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення.

У зв`язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист, поштовий конверт, яким надсилалась апеляційним судом саме на адресу заявника копія оскаржуваної постанови, довідку апеляційного суду щодо надіслання та щодо отримання/неотримання ОСОБА_1 копії повного тексту постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року тощо).

Стосовно сплати судового збору за подання касаційної скарги, то Верховний Суд зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Твердження заявника стосовно того, що заявлені нею позовні вимоги за зустрічним позовом є по суті однією вимогою суд вважає необґрунтованими, так як позивач за зустрічним позовом заявляє три окремі вимоги: 1) про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця (вимога немайнового характеру); 2) про переведення прав покупця за договором купівлі-продажу (вимога немайнового характеру); 3) про визнання права власності на квартиру (вимога майнового характеру).

З огляду на зазначене, оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 600, 00 грн, то ОСОБА_1 , як вже зазначалось в ухвалі Верховного Суду від 17 червня 2022 року, слід доплатити судовий збір в частині оскарження двох вимог немайнового характеру за зустрічним позовом (про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця та про переведення прав покупця) у розмірі 1 032, 00 грн, а в частині оскарження вимоги майнового характеру за зустрічним позовом (про визнання права власності на квартиру) заявнику слід самостійно відповідно до вимог закону визначити суму судового збору, ураховуючи вартість майна, право власності на яке остання просила суд визнати за нею, та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

ОСОБА_1 вказує у заяві, поданій на усунення недоліків, що скарга подається нею на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, проте заявником в порушення вимог ухвали Верховного Суду від 17 червня 2022 року не було подано до суду касаційної інстанції нову редакцію касаційної скарги із зазначенням у такій новій редакції конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав).

Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), надіслати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у відповідному розмірі.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов