Справа №351/615/17
Номер провадження №2/351/11/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Том`юк С.М. ,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Петрички О.Є.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_2 до Снятинської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання рішення Горішньозалучанської сільської ради №87-8/2016 від 23 грудня 2016 року недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання рішення сільської ради недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 купила житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , за яким на підставі погосподарської книги та довідки Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області від 03 жовтня 2016 року №2182, обліковується земельна ділянка площею 0,59 га..

03 жовтня 2016 року, позивачка з письмовою заявою звернулась до сесії Горішньозалучанської сільської ради з проханням надати їй земельну ділянку площею - 0,20 га, яка розташована в урочищі «Біля Йосипихи» та яка, згідно довідки сільської ради рахується за господарством по АДРЕСА_1 , яке вона придбала. Рішенням Горішньозалучанської сільської ради шостого демократичного скликання №87-8/2016 від 23.12.2016 «Про надання в користування земельної ділянки», ОСОБА_2 було відмовлено у наданні вищевказаної земельної ділянки, при цьому дана земельна ділянка площею 0,20 га, на підставі статті 119 ЗК України надана у користування ОСОБА_3 , жителю с. Залуччя-Долішнє Снятинського району Івано-Франківської області, оскільки останній користувався даною земельною ділянкою більше 15 років.

З даним рішенням сесії Горішньозалучанської сільської ради позивачка не згідна, оскільки вважає, що сільською радою прийнято незаконне рішення, яке порушує її законні права на користування даною земельною ділянкою, так як ОСОБА_3 незаконно надана у користування спірна земельна ділянка, оскільки вказана земельна ділянка завжди обліковувалася за домогосподарством АДРЕСА_1 та перебувала у користуванні попередніх власників цього домоволодіння: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які це право іншим особам не передавали, в установленому законом порядку земельна ділянка із користування вказаних осіб не вилучалася, а тому, на думку позивачки, повинна бути надана ОСОБА_2 .

На підставі вказаного позивачка просить визнати недійсним рішення сесії шостого демократичного скликання Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області №87-8/2016 від 23.12.2016 року, яким надано ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,20 га, яка розташована в урочищі «Біля Йосипихи» Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги, просила їх задоволити.

Ухвалою Снятинського районного суду від 25.05.2021, на підставі п.2, п.3 п.4 ст.8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", відповідно ч.2 ст.55 ЦПК України, було замінено неналежного відповідача - Горішньозалучанську сільську раду належним відповідачем - Снятинською міською радою Коломийського району, до якої, як до правонаступника пререйшли всі права та обов`язки Горішньохалучанської сільської ради.

Таким чином, заступник міського голови Снятинської міської ради В.Анатійчук, як представник відповідача, подав до суду заяву, якою розгляд справи просив провести без участі представника міської ради, та зазначив, що у вирішенні спору за позовом ОСОБА_2 покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій заперечив щодо заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи адвокат Петричка О.Є. у судовому засіданні зазначив, що проти заявленого позову заперечує та пояснив, що ОСОБА_7 користується спірною земельною ділянкою більше 15 років з дозволу померлого ОСОБА_4 , якому вона раніше була передана у користування.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 , який був власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , користувався спірною земельною ділянкою площею 0,20 га у с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йсипихи».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_5

24 березня 2016 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі під №318, відчужила житловий будинок по АДРЕСА_1 .

25 червня 2016 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі під №633, за умовами якого ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_2 придбала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.06.2016, придбала у ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.9-12).

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,20 га призначена для ведення особистого селянського господарства, знаходиться за адресою: с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йсипихи» Снятинського району Івано-Франківської області та відноситься до комунальної власності сільської ради.

30 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області із заявою про надання їй земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи», при цьому колишній власник житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , 03 жовтня 2016 року звернулася до сесії Горішньозалучанської сільської ради із заявою про надання новому власнику ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи», яка обліковується за господарством по АДРЕСА_1 .

29 вересня 2016 року з аналогічною заявою до Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області також звернувся ОСОБА_3 , вказуючи на те, що земельною ділянкою площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи» користується більше 15 років, тому згідно зі статтею 119 ЗК України має право на отримання цієї ділянки у користування.

Рішенням Горішньозалучанської сільської ради шостого демократичного скликання Снятинського району від 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 надано в користування земельну ділянку орієнтованою площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи» за давністю користування на підставі статті 119 ЗК України. Підстава - заява ОСОБА_3 від 27.09.2016. Підставою для задоволення заяви ОСОБА_3 та надання спірної земельної ділянки ОСОБА_3 було те, що останній користується спірною земельною ділянкою тривалий час (а.с. 13).

Рішенням сесії Горішньозалучанської сільської ради шостого демократичного скликання Снятинського району від 23.12.2016 року надано в користування ОСОБА_2 земельну ділянку орієнтованою площею 0,14 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Підстава - заява ОСОБА_2 від 03 вересня 2016 року (а.с. 13).

Даний факт підтверджується даними, які містяться у копії протоколу восьмої сесії Горішньозалучанської сільської ради VIII демократичного скликання від 23.12.2016 (а.с. 19-21).

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 більше 15 років, приблизно із 1996 року, користується земельною ділянкою в урочищі «Біля Йосипихи».

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст.55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п.6-1 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень: 1) у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади).

Згідно п.2, п.3 п.4 ст.8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, завершуються в день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

З дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою, у порядку, визначеному цим Законом, здійснюється реорганізація відповідних юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, та розміщених поза адміністративним центром об`єднаної територіальної громади, шляхом їх приєднання до юридичної особи - сільської, селищної, міської ради, розміщеної в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади. Після завершення реорганізації відповідні юридичні особи - сільські, селищні, міські ради припиняються у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно ч.2 ст.55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У частині першій статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах: від 23 грудня 2015 року у справі № 6-244цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження №12-143гс18).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,20 га у в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи», згідно з погосподарською книгою та довідкою Горішньозалучанської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області від 03 жовтня 2016 року №2182 була закріплена за домогосподарством по АДРЕСА_1 , перебувала у користуванні колишніх власників цього домоволодіння, а після набуття ОСОБА_2 права власності на цей житловий будинок до неї перейшло право користування спірною земельною ділянкою.

При цьому Горішньозалучанською сільською радою було порушено вимоги статті 119 ЗК України при вирішенні питання про передачу ОСОБА_3 спірної земельної ділянки у користування за набувальною давністю.

Відповідно до статті 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п`ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання в користування (набувальна давність).

Аналіз статті 119 ЗК України дає підстави для висновку, що не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій цієї статті, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (статті 118, 123 ЗК України). Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів.

Згідно із статтею 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Оскільки орган місцевого самоврядування не надав дозвіл на розробку проекту із землеустрою щодо надання у користування ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,20 га в с. Горішнє Залуччя в урочищі «Біля Йосипихи», то законний користувач (володілець) не визнав факту добросовісності користування спірною земельною ділянкою, що є необхідною умовою для визнання права власності за набувальною давністю.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2018 року у справі №742/2916/15-ц, касаційне провадження №61-3627св18.

Крім того, згідно з пунктом 1 Прикінцевих положень ЗК України цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2002 року. З урахуванням вказаного, строк, який застосовується до набувальної давності, обчислюється починаючи з 01 січня 2002 року та має становити не менше 15 років, тобто норма статті 119 ЗК України щодо набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю може застосовуватися лише з 01 січня 2017 року, а оскаржуване рішення сільської ради прийнято 23 грудня 2016 року.

На підставі наведеного суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, отже Рішення Горішньозалучанської сільської ради шостого демократичного скликання Снятинського району № 87-8/2016 від 23 грудня 2016 року слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 119, 120 ЗК України, ст.ст. 4, 377 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Рішення Горішньозалучанської сільської ради шостого демократичного скликання Снятинського району № 87-8/2016 від 23 грудня 2016 року - визнати недійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО