Справа № 758/8334/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 вересня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

з участю секретаря судового засідання Макарчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 у розмірі 18492,06 доларів США та витрати по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 02.09.2008 між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКСОЦБАНК» (назву якого 14.06.2010 було приведено у відповідності із Законом України «Про акціонерні товариства на Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК») був укладений кредитний договір №043/715815-KR, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в загальному розмірі 22 418,00 доларів США зі сплатою 11,90 процентів річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 01.09.2015. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту. Однак в порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 протягом тривалого часу не здійснював погашення щомісячних платежів та процентів за користування кредитом у встановлені терміни, у зв`язку з чим станом на 24.05.2018 у нього виникла прострочена заборгованість по поверненню кредиту на загальну суму 18 492,06 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 12 301,09 доларів США та заборгованості за відсотками у розмірі 6190,97 доларів США.

Для забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за вказаним кредитним договором 02.09.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №043/715820-РО, за яким остання зобов`язалася відповідати за виконання ОСОБА_1 усіх його зобов`язань перед кредитором.

Враховуючи наведене, керуючись нормами статей 525, 526, 543, 554, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з обох відповідачів вказану суму заборгованості за кредитним договором та понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2018 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Васильченка О.В.

Ухвалою судді від 01.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 25.09.2020 позивача у справі ПАТ «Укрсоцбанк» замінено на його правонаступника - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК».

26.07.2021 представником АТ «АЛЬФА-БАНК» подано до суду письмові пояснення, в яких додаткового в обґрунтування позову зазначено, що після укладення 02.09.2008 кредитного договору №043/715815-KR та договору поруки №043/715820-РО між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 були укладені договори про внесення змін до кредитного договору, у яких, зокрема, міститься заява відповідача ОСОБА_2 про підтвердження надання нею, як дружиною ОСОБА_1 , згоди на укладення останнім такого кредитного договору.

З огляду на наведене, посилаючись на положення статей 60, 61, 73 Сімейного кодексу України, які регулюють правовідносини щодо об`єктів права сумісної власності подружжя, представник позивача вказує на наявність підстав для солідарного стягнення вказаного розміру заборгованості за кредитним договором з обох відповідачів, як з подружжя.

26.02.2021 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Любивцем П.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. В обґрунтування такого клопотання представник відповідача зазначив, що незважаючи на перебування у провадженні суду даної справи, 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за заявою АТ «АЛЬФА-БАНК» видано виконавчий напис №5877, яким із ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008. Вимоги про стягнення боргу за виконавчим написом є тотожними вимогам, які є предметом позову у даній справі. Крім того, на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Фесик М.О. відкрито виконавче провадження №63952742, в ході якого накладено арешт на автомобіль ОСОБА_1 «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_1 , а в подальшому вилучено його та виставлено для продажу на торги. Таким чином, за тотожними вимогами вже відбувається (навіть відбулось частково) стягнення.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2021 справу передано у провадження судді Подільського районного суду міста Києва Ковбасюк О.О., оскільки суддю ОСОБА_3 звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Ухвалою судді від 07.05.2021 справу прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

26.01.2022 представником відповідача Любивцем П.В. подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, аналогічне за своїм змістом із яким клопотанням, поданим до суду 26.02.2021.

23.06.2022 представником позивача подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у задоволенні якої судом відмовлено згідно з ухвалою від 29.06.2022.

04.07.2022 представником позивача подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яку ухвалою суду від 06.07.2022 задоволено, вжито заходи забезпечення вказаного позову шляхом вилучення у ОСОБА_1 належного йому на праві власності транспортного засобу марки «Nissan Tiida», 2008 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та передачі вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання, без права користування, Акціонерному товариству «Альфа-Банк».

Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи позовні вимоги у повному обсязі та не заперечуючи щодо ухвалення заочного рішення. Крім того, представником надано до суду копію рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2022, ухваленого у справі №752/3890/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Фесик М.О., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 02.09.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКСОЦБАНК» (назву якого 14.06.2010 було приведено у відповідності із Законом України «Про акціонерні товариства на Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК») та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №043/715815-KR, відповідно до якого банк на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надав позичальнику кредит в розмірі 22418,00 доларів США із сплатою процентів в розмірі, в порядку та на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 договору надання кредиту здійснювалось зі сплатою процентної ставки в розмірі 11,90 процентів річних.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надавався відповідачу ОСОБА_1 для оплати придбаного автомобіля марки: Nissan, модель: Tiida, 2008 року випуску, бежевого кольору, д.н.з.: НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , згідно з договором купівлі-продажу №1834 від 26.08.2008, укладеним з Автоцентр Голосіївський (УкрАвто).

Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повертати кредит, виплачувати проценти за користування ним, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачених договором та графіком погашення кредиту.

Зокрема, згідно з п.3.3.9. договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1. цього договору.

Пунктом 1.1.1. визначено графік погашення заборгованості по кредиту.

Крім того, у відповідності до п.3.3.7. договору відповідач зобов`язався сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п. 2.4., 2.5. цього договору, якими передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця (без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця) та в кінцевий термін повернення заборгованості, визначений кредитним договором, а також визначено черговість погашення заборгованості за договором.

Згідно з п.3.3.8. договору позичальник зобов`язався протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно з п.3.2.3. цього договору про невиконання вимог п.3.2.3.1.-3.2.3.6. цього договору, повернути в повному обсязі кредит та нараховані проценти з можливою неустойкою.

Згідно з п.4.2. договору у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2.-3.3.17. цього договору відповідач зобов`язався сплатити позивачу штраф у розмірі 10% від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.

У пунктах 1.3.-1.4. договору сторони також узгодили, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, сторони укладають договір застави транспортного засобу, визначеного в п.1.2. цього договору, заставною вартістю 108592,00 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ на день укладення цього договору (484,7 грн. = 100 доларів США), становить 22403,96 доларів США, який також забезпечує виконання зобов`язань позичальника за додатковим договором.

В якості додаткового забезпечення виконання зобов`язань за цим договором його сторонами укладається також договір поруки з ОСОБА_2 .

Позичальник гарантує, що на момент підписання цього договору не існує подій, що створюють загрозу належному виконанню цього договору (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо), про які він не повідомив кредитора.

Матеріалами справи також підтверджується, що 02.09.2008 між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №043/715820-РО, за яким остання зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №043/715815-KR від 02.09.2008.

Крім того, в подальшому між кредитором та позичальником укладалися додаткові договори, якими було внесено зміни до кредитного договору, а саме: договір про внесення змін №1 від 19.06.2009; додаткова угода від 19.02.2010; договір про внесення змін від 26.02.2013.

Останнім договором, зокрема, було внесено зміни щодо строку кредитного договору, відповідно до якого кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом визначено 25.02.2016 (включно).

З`ясовано також, що банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу ОСОБА_1 передбачені кредитним договором грошові кошти на придбання визначеного у договорі транспортного засобу у розмірі 22418,00 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки №ав/0189633 від 02.09.2008.

Водночас, як встановлено судом, своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 не виконав.

Так, наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 підтверджується, що станом на 24.05.2018 позичальником ОСОБА_1 допущено заборгованість перед банком у загальному розмірі 18 492,06 доларів США, із яких: 12 301,09 доларів США - заборгованість за кредитом; 6 190,97 доларів США - заборгованість за відсотками.

Вказаний розрахунок заборгованості суд приймає до уваги та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед позивачем судом не отримано.

11.06.2018 на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 ПАТ «Укрсоцбанк» було направлено вимоги про усунення порушень за вих. №103-043/715815- KR, у яких запропоновано сплатити заборгованість по кредиту, відсотках та пені.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, вказані вимоги ні позичальником, ні поручителем виконані не були.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищезазначених обставин відповідачі до суду не надали, правом на спростування доводів банку вони не скористалися.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Стаття 543 ЦК України встановлює, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Зважаючи на укладений договір поруки, банк також вправі вимагати солідарного виконання боргових зобов`язань позичальника за кредитним договором і від поручителя ОСОБА_2 на всю суму заборгованості.

При цьому судом також враховуються положення ч. 3 ст. 533 ЦК України, згідно з якою використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги те, що із досліджених доказів по справі судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 не виконав, відповідач ОСОБА_2 на підставі укладеного з позивачем договору поруки несе солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_1 кредитного зобов`язання, кредитором правомірно наданий кредит в іноземній валюті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_1 , як позичальника за вказаним кредитним договором, та відповідача ОСОБА_2 , як поручителя за цим договором, заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, у загальному розмірі 18 492,06 доларів США, із яких: 12 301,09 доларів США - заборгованість за кредитом; 6 190,97 доларів США - заборгованість за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні позивача із даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 7300,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 19.06.2018.

Враховуючи позицію Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в п. 35 постанови №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно з якою солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, суд вважає за необхідне стягнути з кожного із відповідачів на користь позивача по 50% від вказаної суми судового збору, тобто по 3650,34 грн.

Що стосується клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Любивця П.В. про закриття провадження у справі, то суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування такого клопотання представник відповідача вказує на те, що 04.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. за заявою АТ «АЛЬФА-БАНК» видано виконавчий напис №5877, яким зі ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 та який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Фесик М.О. (ВП №63952742).

Наведена обставина, на думку представника, свідчить про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, які є предметом спору у даній справі, є тотожними за своїм змістом із вказаним виконавчим написом, стягнення за яким відбувається у примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, в рамках вказаного виконавчого провадження виконавцем було накладено арешт на автомобіль ОСОБА_1 «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому було вилучено та виставлено для продажу на торги, із чого слідує, що за тотожними вимогами вже відбувається (навіть відбулось частково) стягнення.

Суд не погоджується з такими доводами представника відповідача з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною другою вказаної статті визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як встановлено судом із наданих представником позивача доказів та із відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, 27.04.2022 Голосіївським районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі №752/3890/21 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Фесик М.О., приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, згідно з яким вищезазначений виконавчий напис №5877 від 04.12.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судом враховується, що стороною відповідача не надано жодних доказів на підтвердження того, що стягнення за вказаним виконавчим написом відбулося, що б виключало можливість стягнення спірної суми заборгованості із боржника ОСОБА_1 .

Із відомостей, що містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, судом також встановлено, що 01.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Фесик М.О. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №63952742 на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи представника відповідача про відсутність предмета спору та наявність у зв`язку з цим підстав для закриття провадження є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 247, 255,258, 259, 263-268, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» заборгованість за кредитним договором №043/715815-KR від 02.09.2008 у загальному розмірі 18 492 (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто два) долари США 06 центів, у тому числі: 12 301 (дванадцять тисяч триста один) долар США 09 центів заборгованості за кредитом; 6 190 (шість тисяч сто дев`яносто) доларів США 97 центів заборгованості за відсотками.

Стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК» судовий збір у розмірі по 3650,34 грн. з кожного.

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Любивця Павла Васильовича про закриття провадження у справі відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

- позивач - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ;

- відповідачі:

- ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя О. О. Ковбасюк