Справа № 125/788/21
Провадження № 22-ц/801/609/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 рокуСправа № 125/788/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Стадника І.М.

з участю секретаря судового засідання: Фещук К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 125/788/21

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» - адвоката Бурятинського Вадима Олеговича на рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року, ухвалене у складі судді Хитрука В. М.,

ВСТАНОВИВ:

В травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування запису про інше речове право.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки з кадастровим номером: :02:004:0042. 01 квітня 2015 року між нею та ТОВ «СХК «Вінницька Промислова Група» укладено договір оренди земельної ділянки терміном на п`ять років. 28.11.2019 року ОСОБА_1 поштовим направленням із повідомленням про вручення відповідачу надіслано заяву із вимогою не обробляти та повернути її земельну ділянку площею 3.3728 га, кадастровий номер: 052028400:02:004:0042 у зв`язку із закінченням терміну договору. Жодної відповіді на вищезазначену заяву позивач не отримала. Нещодавно позивачу стало відомо про реєстрацію договору оренди від 01грудня 2015 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право оренди на підставі якого зареєстровано 18 грудня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо її земельної ділянки площею 3,3728 га з належним кадастровим номером :02:004:0042 строком на 10 років. Позивач бажає сама обробляти власну земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0042, оскільки відповідно до раніше укладеного договору оренди з відповідачем закінчився строк дії договору.

На теперішній час TOB «СХК «Вінницька Промислова Група» продовжує обробляти та використовувати належну позивачу ділянку чим порушує конституційні права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження власністю.

Позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області та скасувати запис про інше речове право №12661621, від 18 грудня 2015 року вчинений державним реєстратором Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюк Сергієм Анатолійовичем. Стягнути судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у цивільній справі.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року позов задоволено повністю.

Усунуто перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована в с. Підлісний Ялтушків Барського району Вінницької області, у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області, шляхом повернення вказаної земельної ділянки у її користування та розпоряджання від Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» (), право оренди з яким зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюк Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 18.12.2015 року, номер запису про інше речове право №12661621.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право на нерухоме майно: право оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області, номер запису про інше речове право 12661621, вчинений 18.12.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюк Сергієм Анатолійовичем.

Зобов`язано Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» () на користь ОСОБА_1 908,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору та 6000, 00 грн. витрат на правничу допомогу, а загалом 6908,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник відповідача - адвокат Бурятинський В.О. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року через невірне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, який належить до сфери реєстраційних правовідносин.

22 лютого 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції постановлено відповідно до чинного законодавства, є законним та обґрунтованим. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Бурятинський В.О. апеляційну скаргу підтримав, і надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

11 квітня 2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість проведення судового розгляду у відсутність осіб, які не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,3728 га кадастровий номер :02:004:0042, розташованої на території Підлісно Ялтушківської сільради Барського району Вінницької області, згідно державного акта серії ЯБ № 969494 від 09 листопада 2007 року, ділянка № НОМЕР_2 (а. с. 28).

01 квітня 2015 року ОСОБА_1 та ТОВ «СХК«Вінницька Промислова Група» в собі директора Марущака Петра Федоровича, уклали договір оренди спірної земельної ділянки, державна реєстрація якого здійснена 22 грудня 2015 року державним реєстратором Фаренюком С.А., Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області (а. с. 24, 25).

Пунктом 8 укладеного між сторонами договору встановлено, що цей правочин укладено строком на 10 років і діє з моменту його державної реєстрації (а.с. 14).

У пункті 42 цього договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (а.с. 17).

Згідно із пунктом 34 договору, зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, в порядку встановленому чинним законодавством України. У разі недосягнення згоди щодо змін умов Договору спір вирішується в судовому порядку (а.с. 16).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Як убачається із гарантійного листа ТОВ «СХК «Вінницька Промислова Група» № 181 від 09 листопада 2016 року, підписаного директором товариства Марущаком Петром Федоровичем, що за взаємною згодою сторін сторони договору погодили, що термін дії договору буде обліковуватись з 01 квітня 2015 року і складатиме 5 (п`ять років) до 01 квітня 2020 року. Згідно із цим листом товариство взяло на себе зобов`язання по закінченню терміну дії договору 01 квітня 2020 року укласти угоду з ОСОБА_1 , як орендодавцем, про розірвання договору за згодою сторін (а.с. 31).

Отже, сторони письмово визначили час (термін, календарну дату,) початку перебігу та закінчення строку договору оренди землі.

Також судом встановлено, що 28 листопада 2019 року позивачка ОСОБА_1 зверталася із письмовою заявою на ім`я генерального директора ТОВ «СХК «Вінницька Промислова Група» Бикова В.В. з проханням не обробляти її земельну ділянку у зв`язку із закінченням терміну договору та підробкою її підпису в реєстраційній справі (а.с. 29).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, та не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини.

Вказані обставини мають певний часовий проміжок дії, який має початок та закінчення.

У частині першій статті 251 ЦК України строк визначено як певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином чи рішенням суду (частина третя статті 251 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України.

Згідно із частиною третьою статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

У частині першій статті 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору. Зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Тобто сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

Враховуючи підстави позову наведені позивачем у позовній заяві, ОСОБА_1 наполягала на усуненні перешкод ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка зареєстрована в с. Підлісний Ялтушків Барського району Вінницької області, у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області, шляхом повернення вказаної земельної ділянки у її користування та розпоряджання від Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» (), право оренди з яким зареєстровано державним реєстратором Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюк Сергієм Анатолійовичем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 18.12.2015 року, номер запису про інше речове право №12661621. Скасуванні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про інше речове право на нерухоме майно: право оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3728 га кадастровий номер: :02:004:0042, яка розташована на території Підлісноялтушківської сільської ради Барського району Вінницької області, номер запису про інше речове право 12661621, вчинений 18.12.2015 державним реєстратором Реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області Фаренюк Сергієм Анатолійовичем.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Крім того, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України N 1952 викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України N 1952 (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діяла на час ухвалення судом першої ї інстанції оскаржуваного рішення у справі), на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України N 1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час звернення до суду з позовом та ухвалення оскаржуваного рішення, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав, тому суд першої інстанції помилково констатував необхідність застосування позивачем такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати особі ефективний захист її прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставо для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

З огляду на викладене апеляційна скарга представника відповідача підлягає задоволенню. Рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України 2017 року, судові витрати за подання позовної заяви залишаються за позивачем, а за подання апеляційної скарги їх необхідно стягнути з позивача на користь апелянта.

Керуючись статтями 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» - адвоката Бурятинського Вадима Олеговича задовольнити

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 10 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1362,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька Промислова Група».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

І.М. Стадник