ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року

справа № 694/674/22
провадження № 22-ц/821/1251/22
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на утримання дитини, у складі: головуючого судді Сакун Д. І.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

02 травня 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом вищенаведеного змісту.

Позовна заява, після її уточнення, мотивована тим, що сторони з 04 жовтня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З листопада 2020 року сторони почали проживати окремо та їхня сім`я фактично розпалася. Позивачка на даний час не працює та не може самостійно забезпечувати себе і сина. Джерелом її доходу є лише соціальна виплата на дитину в сумі 860 гривень.

Внаслідок ускладнень під час пологів у дитини виникли травми, а тому вона потребує постійних медичних обстежень та лікування, що також вимагає значних коштів. Відповідач не надає допомоги на утримання дружини в період догляду нею за дитиною і на забезпечення потреб самої дитини, хоча має власний бізнес. Позивачці відомо, що відповідач придбав автомобіль, телевізор та мобільний телефон, проводить ремонт в будинку, що, на її думку, свідчить про його значні доходи.

За наведених мотивів позивачка просила стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн до повноліття дитини та на її утримання, як дружини, в сумі 2 000 грн щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 червня 2022 року клопотання позивачки про витребування доказів задоволено. Витребувано з територіального сервісного центру 8046 МВС України відомості щодо власника вантажного автомобіля Volkswagen Caddy 2007 року випуску білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 станом на 2021-2022 роки (вул. Столичне шосе 104, м. Київ, 03131, тел. . Зобов`язано надати докази до 20 липня 2022 року.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 3 000 грн щомісячно з дня подання позовної заяви, тобто з 02 травня 2022 року, до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 02 травня 2022 року, до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини та 992,40 грн за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини, а всього 1 984,80 грн.

В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць рішення допущено до негайного виконання.

Рішення мотивовано тим, що при визначенні розміру аліментів на дитину судом враховано, що малолітня дитина має незадовільний стан здоров`я, мати дитини на даний час не працює та не отримує інших доходів, ніж соціальна допомога, водночас, відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, а також ним не надано доказів про тяжкий матеріальний стан чи поганий стан здоров`я.

Крім того, місцевий суд прийшов до висновку про недоведеність витрат платника аліментів на придбання майна на значну суму, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимим доказами.

Враховуючи, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який з 1 липня 2022 року складає 2 201 грн місцевий суд прийшов до висновку за можливе присудити аліменти в розмірі 3 000 грн на місяць, оскільки вважав, що платник аліментів має достатній заробіток, а такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину суд курувався правовими нормами частин 2, 4 ст. 84 СК України та вважав обґрунтованим їх розмір у 1 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 15 серпня 2022 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, порушила питання про зміну судового рішення в частині розміру аліментів, зокрема просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн до повноліття дитини та на її утримання, як дружини, в сумі 2 000 грн щомісячно з часу звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною трьох років. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати на оплату правничої допомоги при подачі апеляційної скарги в розмірі 2 500 грн.

Подана скарга мотивована тим, що відповідачем за останній рік було придбано: автомобіль Volkswagen Caddy грузовий 2007 року вартість якого перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи; телевізор вартістю 79 999 грн, що підтверджується копією договору та заявки на доставку № Ар 2498229 від 28 вересня 2021 року; ванну кутову вартістю - 7 985 грн, що підтверджується копією видаткової накладної від 21 липня 2021 року № ВН-0000158; мобільний телефон Apple iPfone 12 PRO Max128GB вартістю 42 999 грн, що був придбаний 15 червня 2022 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 ; меблі «Венеція» вартістю 19 059,85 грн, що підтверджується замовленням покупця № 5929 від 28 вересня 2021 року на купівлю меблів.

Крім того, ОСОБА_2 несе витрати по благоустрою будинку в якому проживає, прибудував кафе та зареєстрований як ФОП.

Також скаржниця вказала на те, що місцевим судом проігноровано її клопотання про витребування відомостей, щодо власника ватажного автомобіля Volkswagen Caddy грузовий 2007 року випуску білого кольору д. н. з. НОМЕР_1 .

В свою чергу, за переконанням скаржниці, всі доступні їй докази нею було надано до місцевого суду, тоді як відповідач надавши голослівний відзив заперечував у задоволенні позову, мотивуючи виключно наданням матеріальної допомоги, але не спростовуючи фактів набуття ним наведеного майна.

На ряду з викладеним ОСОБА_1 зазначила, що копія ордеру представника не містить окремого реквізиту такого як «Обмеження повноважень» тому не може бути визнана судом як належний документ, який підтверджує повноваження адвоката як представника в цілому, а тому відзив на позов, виготовлений неналежним представником не може бути врахований судом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Олекса Л. А., посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Звенигородського районного суду Черкаської області без змін.

Автором відзиву зазначено про рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, при цьому звернуто увагу, що розмір присуджених аліментів на утримання дитини є вищим ніж передбачений прожитковий мінімум на дитину такого віку. Щодо розміру аліментів на утримання дружини, то він залежить від можливості чоловіка надавати таку допомогу до досягнення спільною дитиною віку трьох років, в свою чергу позивачкою такої умови не доведено.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року розгляд апеляційної скарги призначено на 19 жовтня 2022 року на 08 год. 10 хв. без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 04 жовтня 2019 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за № 422 (а. с. 16).

Згідно Свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_3 від 18 березня 2021 року, виданого Солом`янським районним у місті Києві, відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 народився, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації народжень, 17 березня 2021 року зроблено відповідний актовий запис за № 1111. Батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с.17).

З акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Лисенком Л. І. від 17 травня 2022 року в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як тимчасово переміщена особа та проживає спільно зі своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина знаходиться на утриманні матері (а. с. 48).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради від 17 травня 2022 року № 658/12-2-04 ОСОБА_1 зареєстрована як тимчасово переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 , разом з нею проживає та перебуває на її утриманні її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 47).

Згідно консультативних висновків лікарів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має пологову травму, кефалогематому тім`яної області зліва, а також атопічний дерматит (а. с. 27-31).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга (не) підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2 100 гривень, з 1 липня 2 201 гривня, з 1 грудня 2 272 гривні.

Відповідно до ч. ч. 1 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Стаття 185 СК України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін погіршення або поліпшення стану їх здоров`я.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до наявних в матеріалах доказів (а. с. 27 31, 48) проживає з позивачкою. Виходячи зі змісту ст. 180 СК України сторони у справі, як батьки малолітньої дитини ОСОБА_2 , зобов`язані утримувати сина до досягнення ним повноліття.

Користуючись своїм правом, як мати з якою проживає дитина, ОСОБА_1 звернулася з позовом до батька дитини ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття, а також та на своє утримання виходячи зі змісту ст. 84 СК України, визначивши їх розмір у твердих грошових сумах.

Що стосується стягнення аліментів на малолітнього сина, заявлених у розмірі 6 000 грн щомісячно, колегія вказує наступне.

Як зазначалося судом вище, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини наведені в ст. 182 СК України, а також принцип рівності батьків в утриманні дитини.

При цьому судова колегія звертає увагу, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На дату ухвалення оскаржуваного рішення прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 2 201 грн.

Розмір присуджених місцевим судом аліментів на утримання неповнолітнього сина становить 3 000 грн, що перевищує прожитковий мінімум тоді як виходячи з принципу рівності обов`язку кожного з батьків, щодо утримання дитини в загальному відповідає розміру про який ставить питання позивачка. При цьому суд враховує і те, що матеріали справи не містять належних доказів про майновий стан позивачки.

На ряду з викладеним колегія зазначає, що суд враховує лише доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, на які скаржниця посилається і в апеляційній скарзі, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З позовом про стягнення аліментів з відповідача позивачка звернулась до суду 02 травня 2022 року.

Подані позивачкою письмові докази датовані 2021 роком та водночас не відповідають приведеним вимогам закону.

В свою чергу, позивачка, маючи процесуальний обов`язок доводити обставини, на які вона спирається, не довела, станом на час вирішення спору судом, наявності у платника аліментів витрат, які б підлягали врахуванню при визначені більшого розміру аліментів, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимим доказами в контексті норм визначених статтями 77, 79 ЦПК. Крім того, посилання позивачки на проведення відповідачем благоустрою будинку суд обґрунтовано не бере до уваги за недоведеності. Аргументи скарги, щодо не витребування судом відомостей про право власності на автомобіль також не є спроможними, оскільки судом задовольнялося клопотання позивачки про витребування доказів, однак воно не було виконане в силу обставин які не залежать безпосередньо від суду.

Іншої інформації яка б могла б розцінюватися судом як належний допустимий та достовірний доказ при врахуванні розміру аліментів на малолітню дитину, матеріали справи не містять.

Аргументи позовної заяви ОСОБА_1 щодо понесення низки медичних послуг, пов`язаних з лікуванням сина, підпадають під ознаки додаткових витрат на дитину, що стягуються в порядку ст. 185 СК України з обґрунтуванням їх в окремій вимозі, про що в даному позові питання не ставиться.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з метою врахування інтересів дитини та забезпечення її життєво-необхідних потреб з відповідача підлягає стягненню 3 000 грн аліментів щомісячно.

Що стосується висновків суду про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1 000 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи фінансові можливості відповідача, а також відсутність доказів щодо неспроможності відповідачем надавати позивачці матеріальну допомогу у порядку ст. 84 СК України, суд першої інстанції прийшов до вмотивованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1 000 грн до досягнення сином трьох річного віку.

Аналізуючи долучений до апеляційної скарги фіскальний чек на придбання мобільного телефону Apple iPfone 12 PRO Max128GB вартістю 42 999 грн від 15 червня 2021 року (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 ) (а.с.181), колегія суддів зазначає про те, що він датований 15.06.2021, тоді як з позовом позивачка звернулась 02.05.2022. Приведений фіскальний чек не містить інформації відносно покупця даного телефону. Крім того, на даному письмовому доказі зазначено про те, що це є дублікат згідно з оригіналом, проте в порушення вимог ч. 5 ст. 95 ЦПК України не зазначено про наявність у скаржника або іншої особи оригіналу даного письмового доказу.

Отже, доводи апеляційної скарги в цілому не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. а судове рішення - без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати скаржниці, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу, компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 19 жовтня 2022 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко