Справа № 159/3288/22
Провадження № 2/159/1083/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати її колишнього чоловікатаким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 20187 року є власником квартири АДРЕСА_1 . Вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу з відповідачем, останній був зареєстрований в цій квартирі на постійне проживання, однак після розлучення припинив спільне проживання із сім`єю, добровільно залишив житло, обрав інше постійне місце проживання і з 2011 року даним житлом не користується, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, що покладає на позивача додатковий тягар і позбавляє можливості отримати субсидію. Враховуючи те, що у листопаді 2011 шлюб між сторонами офіційно розірвано, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

1.2. Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позов не скористався.

2. Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 19.08.2022.

Ухвалою судді від 24.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.09.2022, відкладено на 12.10.2022. Окрім цього, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.

12.10.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.10.2022, у зв`язку з витребуванням додаткових доказів відкладено на 03.11.2022.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

У судове засідання 03.11.2022 сторони не з`явились.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила.

Належним чином повідомлений, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідач ОСОБА_3 у жодне із призначених судових засідань не прибув, про причини неявки суду не повідомив.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_4 , що підтверджується будинковою книгою.

В вказаній квартирі з 02.06.2010 зареєстровані позивач та відповідач, що підтверджується будинковою книгою, копією паспорта громадянина України ОСОБА_1 та відомостями виконавчого комітету Ковельської міської ради від 28.10.2022.

27.10.2017 ОСОБА_4 подарувала квартиру АДРЕСА_1 позивачці ОСОБА_1 , що підтверджується договором дарування квартири від 27.10.2017, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Козоріз Н.М., зареєстрованим в реєстрі за №2535.

З 27.10.2017 позивач є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 37813498 від 27.10.2017.

На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2011 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з актом про непроживання особи за місцем реєстрації, складеним 15.08.2022 в/о голови ОСББ «Бджілка» ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_2 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 фактично не проживає за місцем реєстрації з 2011 року, ознак перебування в квартирі та особистих речей у помешканні не виявлено.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав, що проживає в будинку АДРЕСА_3 чотири роки, два з половиною роки виконує обов`язки голови ОСББ «Бджілка». Повідомив, що добре знає сусідку ОСОБА_1 . За час проживання в даному будинку відповідача ні разу не бачив, з ним не знайомий. Підтвердив, що ним з участю сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зафіксовано факт не проживання колишнього чоловіка позивачки - ОСОБА_2 уквартирі АДРЕСА_1 , відсутність в помешканні його особистих речей, про складено відповідний акт.

Також, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що з 2008 року живе з позивачкою в одному будинку, з того часу знає позивачку і відповідача. Вказав, що після 2011 року (після того як сторони розлучилися) відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Підтвердив, що 15.08.2022 за його участі складався в/о голови ОСББ «Бджілка Мовчаном В.В. акт, в якому зафіксований факт не проживання відповідача у вказаній квартирі та відсутність у помешканні особистих речей останнього.

5. Норми права, які застосував суд; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно із статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Частиною четвертою статті 156 ЖК України визначено, що до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частин 2, 3 статті 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина, їхні діти та батьки.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла (колишній член сім`ї) втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 9 ЖК визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом.

Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

У справі встановлено, що позивач з 2017 року є власником спірного житла, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у даному помешканні з 2010 року.

Суду надані докази відсутності відповідача в спірному помешканні з 2011 року у зв`язку із припиненням подружніх відносин та обранням іншого фактичного місця проживання.

Письмовими доказами, показаннями свідків встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2011 року без поважних причин, своїх речей в квартирі не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє. При цьому відповідач вибув з помешкання за власним волевиявленням, а поважність причин його непроживання та наявність перешкод для вселення в житло упродовж цього періоду по справі не встановлені.

Відповідач доказів протилежного суду не надав.

За таких обставин суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту у заявлений спосіб шляхом.

Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Отже, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 19, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 03.11.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА