печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8111/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Ковалівській В.В.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» (далі - відповідач, ТОВ «Транспортні системи України»), у якому просить: визнати незаконним звільнення позивача з посади комерційного директора ТОВ «Транспортні системи України»; скасувати наказ ТОВ «Транспортні системи України» від 24.12.2021 року № 47-ОС; поновити позивача на посаді комерційного директора ТОВ «Транспортні системи України»; стягнути з відповідача на користь позивача 39 358 грн. 88 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дати подання позовної заяви до суду.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 26.05.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транспортні системи України» на посаді комерційного директора, що підтверджується довідкою від 29.11.2021 року № ТС00-000020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у справі № 757/63514/21-к до позивача застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.01.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначено у 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499 590 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_1 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 25.01.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Згідно з довідкою Державної судової адміністрації України в м. Києві від 30.11.2021 року № 2-507з/21 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві підтверджує надходження коштів на рахунок, внесених у якості застави відносно ОСОБА_1 згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у справі № 757/63514/21-к.

Позивач вважає, що обізнаність директора ТОВ «Транспортні системи України» щодо вказаного кримінального провадження підтверджується протоколом обшуку від 26.11.2021 року за місцезнаходженням товариства, під час якого директору ТОВ «Транспортні системи України» Семенюку А.Б. надавалась копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, у якій зазначались обставини вищевказаного кримінального провадження.

Згідно з довідкою від 02.12.2021 року позивач отримував дозвіл на виїзд до міста Києва з метою забезпечення життєдіяльності з приводу вагітності дружини ОСОБА_3 .

Позивачем направлено запит про надання інформації від 17.12.2021 року на ім`я старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Синенка Є.А. щодо отримання роз`яснень, чи може він відвідувати своє робоче місце та приймати участь у господарській діяльності ТОВ «Транспортні системи України», у тому числі за адресою розташування офісу товариства: АДРЕСА_1 , а також спілкуватись з робочих питань із співробітниками та контрагентами товариства, проте відповіді не отримано.

З огляду на зазначене, позивач не відвідував своє робоче місце у зв`язку із запобіжним заходом, який застосовувався до нього в ході кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2022 року задоволено клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0001476 від 20.09.2021 року.

10.01.2022 року позивач отримав лист ТОВ «Транспортні системи України», згідно з яким наказом директора ТОВ «Транспортні системи України» Семенюка А.Б. від 24.12.2021 року № 47-ОС ОСОБА_1 звільнено з посади комерційного директора з 15.12.2021 року за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Звільнення відбулось на підставі актів про відсутність на роботі (робочому місці) від 21.12.2021 року № 1, від 22.12.2021 року № 2, від 23.12.2021 року № 3; від 24.12.2021 року № 4.

Позивач вважає, що його звільнено незаконно, оскільки він не відвідував своє робоче місце з поважних підстав, зокрема, у зв`язку із запобіжним заходом, який застосовувався до нього - неможливість відлучатись з населеного пункту, у якому він проживає, та здійснювати будь-які комунікації з працівниками ТОВ «Транспортні системи України». Відтак, вини позивача у діях щодо відсутності на робочому місці немає.

Також позивач вважає, що з дати звільнення 15.12.2021 року по дату подання позову до суду за 38 робочих днів відповідач повинен виплатити позивачу 39 358 грн. 88 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст. 233 КЗпП України позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Транспортні системи України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.05.2022 року.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 27.05.2022 року, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив обґрунтований тим, що на підставі актів про відсутність на роботі (робочому місці) без поважних причин від 21.12.2021 року № 1, від 22.12.2021 року № 2, від 23.12.2021 року № 3; від 24.12.2021 року № 4, якими підтверджується відсутність позивача на роботі (робочому місці) протягом 16.12.2021 року з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 17.12.2021 року з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., 20.12.2021 року з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 21.12.2021 року з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 22.12.2021 року з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., відповідачем було видано накази від 21.12.2021 року № 44-ОС, від 22.12.2021 року № 45-ОС, від 23.12.2021 року № 46-ОС про витребування у позивача пояснень щодо відсутності на робочому місці, які направлено на адресу ОСОБА_1 . Проте жодних пояснень щодо поважності причин відсутності на робочому місці позивач не надав. З огляду на зазначене, директором ТОВ «Транспортні системи України» Семенюком А.Б. видано наказ від 24.12.2021 року № 47-ОС «Про звільнення за прогул ОСОБА_1 », яким позивача звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та доручено головному бухгалтеру ТОВ «Транспортні системи України» провести повний розрахунок з позивачем. Наказом директора ТОВ «Транспортні системи України» Семенюка А.Б. від 24.12.2021 року № 48-ОС «Про розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні» ухвалено виплатити позивачу заробітну плату за період з 01.09.2021 року по 15.12.2021 року в розмірі 77 682 грн. 05 грн. та утримати з цієї суми 27 567 грн. 37 коп. аліментів за виконавчим листом ВП 60926826 від 16.04.2020 року та виплатити позивачу грошову компенсацію за п`ять днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 4 999 грн. 98 коп. Також позивача повідомлено про звільнення, відповідні виплати та необхідність отримати трудову книжку у відділі кадрів товариства наказом відповідача від 24.12.2021 року № 49-ОС «Про повідомлення ОСОБА_1 про звільнення за прогул та розрахунок при звільненні». Усі зазначені накази направлені позивачу засобами поштового зв`язку. Відповідач вважає звільнення позивача законним, оскільки з 16.12.2021 року позивача не було взято під варту, він також не перебував під домашнім арештом, а відтак, не мав поважних об`єктивних та непереборних причин не з`являтись на робоче місце. Крім того, розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року пов`язано з діями позивача щодо незаконного заволодіння ним належною Компанії «Шипшина Форвардінг ЛТД» часткою у ТОВ «Транспортні системи України» та завдання у зв`язку з цим збитків вказаній компанії, а не з господарською діяльністю ТОВ «Транспортні системи України». Виконання позивачем своїх трудових обов`язків як працівника ТОВ «Транспортні системи України» не є предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні. За період з 29.11.2021 року по 22.12.2021 року позивач не повідомив відповідача про неможливість прибути на робоче місце. Також позивач не надав доказів направлення запитів до слідчого СВ Печерського УП ГУ НП у місті Києві на отримання дозволу відвідувати робоче місце або відмов у наданні такого дозволу; належних доказів направлення позивачем запиту від 17.12.2021 року № 1 позивач також не надав.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року розгляд справи відкладено на 08.06.2022 року.

07.06.2022 року позивач надав до суду відповідь на відзив відповідача, у якій просив задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що акти відповідача про відсутність на роботі (робочому місці) без поважних причин від 21.12.2021 року № 1, від 22.12.2021 року № 2, від 23.12.2021 року № 3; від 24.12.2021 року № 4 не містять інформації про вжиті заходи щодо з`ясування поважності причин відсутності позивача на робочому місці, що є обов`язковим згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України; вказані акти складені не в день виявлення факту відсутності позивача на робочому місці та не містять інформації про факт ознайомлення позивача з цими актами або про вжиті відповідачем щодо цього заходи. Також відповідач не надав доказів отримання позивачем наказів від 21.12.2021 року № 44-ОС, від 22.12.2021 року № 45-ОС, від 23.12.2021 року № 46-ОС, при цьому накази були направлені позивачу 23.12.2021 року, а 24.12.2021 року, тобто наступного дня після відправлення позивачу наказу про витребування пояснень, складено акт про відсутність позивача на роботі 23.12.2021 року й того ж дня видано наказ про звільнення позивача, без отримання від нього відповідних пояснень. Отже, відповідачем не було з`ясовано поважності причин відсутності позивача на робочому місці, що виключає законність його звільнення за прогул. Разом з тим відповідно до вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року позивачу було заборонено відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, а також спілкуватись зі свідками, серед яких були працівники ТОВ «Транспортні системи України». Крім того, факт відправлення позивачем на адресу слідчого запиту з проханням роз`яснити, чи може позивач відвідувати робоче місце, підтверджується копіями квитанції від 17.12.2021 року, опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про рух відповідного поштового відправлення.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року розгляд справи відкладено на 22.06.2022 року.

20.06.2021 року представник відповідача надав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву, у яких представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що з 30.11.2021 року по дату звільнення позивач не перебував під вартою, до нього не застосовувався домашній арешт, які б унеможливлювали його прибуття на робоче місце; це не позбавляло позивача направити лист до ТОВ «Транспортні системи України» із зазначенням причин не виходу на роботу. Позивач знаходив можливість отримувати дозволи відлучатись з населеного пункту, у якому він проживає, або відлучатись без дозволу слідчого, однак не знайшов можливості повідомити відповідача про поважність причин своєї відсутності на роботі.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2022 року оголошено перерву у судовому засіданні до 19.07.2022 року.

У зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому провадженні судову справу, призначену на 19.07.2022 року, знято з розгляду та призначено судове засідання на 27.07.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2022 року розгляд справи відкладено на 08.08.2022 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якій позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.05.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Транспортні системи України» на посаді комерційного директора, що підтверджується копією довідки ТОВ «Транспортні системи України» від 29.11.2021 року № ТС00-000020.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у справі № 757/63514/21-к до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.01.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначено у 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 499 590 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн., зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_1 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 25.01.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001476 від 20.09.2021 року. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Як визначено у ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві від 30.11.2021 року № 2-507з/21 підтверджено надходження на відповідний рахунок коштів, внесених у якості застави відносно ОСОБА_1 згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у справі № 757/63514/21-к.

Згідно з копією дозволу на виїзд із населеного пункту від 02.12.2021 року старший слідчий Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Синенко Є.А. дав дозвіл ОСОБА_1 на виїзд до міста Києва з метою забезпечення життєдіяльності з приводу вагітності дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до копії запиту № 1 про надання інформації від 17.12.2021 року ОСОБА_1 звертався до старшого слідчого Слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Синенка Є.А. щодо отримання роз`яснень, чи має він право, з урахуванням застосованих до нього обмежень та покладених процесуальних обов`язків, відвідувати своє робоче місце та приймати участь у господарській діяльності ТОВ «Транспортні системи України», у тому числі за адресою розташування офісу товариства на АДРЕСА_1 , а також спілкуватись з робочих питань із співробітниками та контрагентами товариства, та чи має він право як учасник товариства відвідувати чергові/позачергові загальні збори учасників товариства. Зазначений запит направлено старшому слідчому засобами поштового зв`язку.

Згідно з копією наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 21.12.2021 року № 44-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 16.12.2021 року у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 17.12.2021 року у період з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та 20.12.2021 року у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Відповідно до копії наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 22.12.2021 року № 45-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 21.12.2021 року у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Згідно з копією наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 23.12.2021 року № 46-ОС витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 22.12.2021 року у період з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв.

Відповідно до копії наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 24.12.2021 року № 47-ОС звільнено ОСОБА_1 з посади комерційного директора з 15.12.2021 року за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підставою звільнення зазначено акти про відсутність на роботі (робочому місці) від 21.12.2021 року № 1, від 22.12.2021 року № 2, від 23.12.2021 року № 3; від 24.12.2021 року № 4.

Згідно з копією наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 24.12.2021 року № 48-ОС ухвалено виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.09.2021 року по 15.12.2021 року в розмірі 77 682 грн. 05 грн. та утримати з цієї суми 27 567 грн. 37 коп. в якості аліментів за виконавчим листом ВП 60926826 від 16.04.2020 року та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за п`ять днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 4 999 грн. 98 коп.

Відповідно до копії наказу ТОВ «Транспортні системи України» від 24.12.2021 року № 49-ОС ОСОБА_1 повідомлено про: звільнення з посади комерційного директора з 15.12.2021 року за прогули без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України; виплату у зв`язку зі звільненням заробітної плати за період з 01.09.2021 року по 15.12.2021 року в розмірі 77 682 грн. 05 грн. та утримання з цієї суми 27 567 грн. 37 коп. в якості аліментів за виконавчим листом ВП 60926826 від 16.04.2020 року; виплату у зв`язку зі звільненням грошової компенсації за п`ять днів невикористаної щорічної відпустки в розмірі 4 999 грн. 98 коп.; необхідність одержати трудову книжку у відділі кадрів за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені накази направлені позивачу засобами поштового зв`язку.

За положеннями ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 3 та ст. 4 КЗпП України, трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обов`язкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу.

Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю, профспілкова організація - відсутня, а тому, не було потреби погоджувати звільнення позивача за прогул.

Тобто, до порядку застосування дисциплінарного стягнення встановлені такі обов`язкові вимоги: виявлення дисциплінарного проступку; отримання від порушника письмового пояснення; додержання строків накладення дисциплінарного стягнення - один місяць із дня виявлення дисциплінарного проступку і шість місяців із дня його вчинення працівником; видання власником наказу чи розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення; доведення наказу (розпорядження) під розписку до відома працівника.

За положеннями ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Позивач обґрунтовує поважність своєї неявки на роботу запобіжним заходом, який застосовувався до нього згідно з ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року у справі № 757/63514/21-к, зокрема, цією ухвалою визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави із зобов`язанням підозрюваного ОСОБА_1 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Разом з тим позивач не спростовує факт невиходу на роботу 16, 17, 20, 21 та 22 грудня 2021 року, доказів його присутності (виходу) на робочому місті не надає.

При цьому позивач не надав доказів відмови в наданні йому дозволу слідчим, прокурором або судом відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а також доказів повідомлення позивачем роботодавця про неможливість виходу на роботу в указані дні, причини та їх поважність відсутності позивача на робочому місці.

Суд бере до уваги також, що до відповідача не було застосовано такі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, як домашній арешт або тримання під вартою.

Інших доказів, які б підтверджували поважність відсутності позивача на роботі протягом 5 днів, матеріали справи не містять.

Водночас, про відсутність позивача на роботі без поважних причин свідчать складені відповідачем акти про відсутність на роботі (робочому місці) від 21.12.2021 року № 1, від 22.12.2021 року № 2, від 23.12.2021 року № 3; від 24.12.2021 року № 4, а також накази ТОВ «Транспортні системи України» від 21.12.2021 року № 44-ОС, від 22.12.2021 року № 45-ОС, від 23.12.2021 року № 46-ОС, згідно з якими було витребувано від комерційного директора ОСОБА_1 , у якомога стислий строк, пояснення щодо його відсутності на роботі (робочому місці) 16, 17, 20, 21 та 22 грудня 2021 року, які були надіслані позивачу засобами поштового зв`язку.

За таких обставин, надаючи оцінку правомірності застосування роботодавцем до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення, суд вважає, що позивачем не спростовано факт прогулу та не доведено поважності причин невиходу на робоче місце у робочі дні, а саме 16, 17, 20, 21 та 22 грудня 2021 року, що в свою чергу, доведено відповідачем та підтверджується матеріалами справи, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача та поновлення на роботі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, а тому задоволенню не підлягають.

За приписами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на зазначене, беручи до уваги недоведеність позивачем поважності причин відсутності на робочому місці, а тому, як наслідок, недоведеність обставин, що можуть слугувати для скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку, суд вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 40, ст.ст. 147-149 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні системи України» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 29.08.2022 року.

Суддя Є.С. Хайнацький