Справа №443/371/22
Провадження №2/443/438/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2022 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Журавненської територіальної громади Стрийського району Львівської області, тертя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до Журавненської територіальної громади Стрийського району Львівської області, тертя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно , а саме: житловий будинок А - 1 , розміром 7. 54 м. х 5.587 м., житловою площею 17 кв. м. та загальною 32. 6 кв. м,. який складається із однієї кімнати А - 1 - 17 кв. м., кухні -15. 6 кв. м., сарай Б розміром 5.03 м. х 7 . 47 м., сарай В. розміром 5.03 х 5.03, по АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України з наступних підстав.

Так, п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлень або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 13 квітня 2011 року № 461 прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви.

Із наведених вище правових норм вбачається, що єдиним органом державної влади, уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів є Державна архітектурно-будівельна інспекція.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав від 28.01.2013 року відмітив, що суди при розгляді справ про визнання права власності на самочинне будівництво повинні належним чином перевіряти, чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Згідно роз`яснень, наданих у п. 9 Постанови № 6 від 30.03.2012 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при розгляді справ про самочинне будівництво (нове будівництво, реконструкцію зі зміною площі та зайняттям земельної ділянки, прибудови, надбудови) судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст.15ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Наведений висновок узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 27 травня 2015 року у справі № 6-159цс15, від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1328цс15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04 червня 2018 року у справі № 640/13030/16-ц (провадження № 61-1073св17), від 18 лютого 2019 року у справі № 308/5988/17 (провадження № 61-39346св18), 23.09.2019 у справі № 309/3887/17 (провадження № 61-10235ск19).

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані об`єкти суддя має звертати увагу чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог ЦПК України обставини щодо звернення позивача до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю про прийняття об`єкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суддя має відповідно до вимог ЦПК України залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ЦПК України.

Таким чином, позивачці необхідно надати докази звернення до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю із питання узаконення самочинного будівництва.

Окрім того, відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно із частинами 3 та 4 ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» (далі - ОТГ) ОТГ є правонаступником усього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою.

Разом з тим, створена на території Стрийського району Журавненська територіальна громада Стрийського району Львівської області, яка в свою чергу не має статусу юридичної особи, функціонує в особі органу місцевого самоврядування Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області.

Об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися чи приєдналася до об`єднаної територіальної громади. У разі об`єднання ОТГ стає правонаступником з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною такою об`єднаною територіальною громадою, а у разі приєднання з дня припинення повноважень сільською, селищною радою територіальної громади, що приєдналася до ОТГ.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі об`єднаної територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків всіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних територіальними громадами, що об`єдналися, з дня набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною об`єднаною територіальною громадою.

З огляду на викладене, враховуючи, що юридичною особою є саме Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, а не Журавненська територіальна громада Стрийського району Львівської області, то і відповідачем по справі має бути Журавненська селищна рада Стрийського району Львівської області, як самостійна юридична особа.

Відтак, позивачці по справі слід уточнити вірне найменування відповідача по справі. З дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначити повне найменування юридичної особи, її місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Також звертаю увагу, що згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, позивачці до участі у справі слід залучити суміжних землекористувачів чиї права самочинним будівництвом можуть бути порушені.

У зв`язку з вищевикладеним суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позовна заява подана без додержання наведених вище вимог, її необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України суд, -

постановив:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://gd.lv.court.gov.ua/sud1307/.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Р.Г. Равлінко