Справа № 137/33/22
Провадження № 22-ц/801/512/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 рокуСправа № 137/33/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Копаничук С.Г.,

Суддів: Оніщука В.В., Денишенко Т.О.

за участю секретаря: Олійник Г.Є.

учасники справи:

заявник: головний державний виконавець Калинівського відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 20 січня 2022 року, постановлену у приміщенні того ж суду під головуванням судді Гопкіна П.В. у цивільній справі за матеріалами подання головного державного виконавця Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейко О.С. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),-

Встановив:

У січні 2022 року головний державний виконавець Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Бабейко О.С. звернувся до суду з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Вказав, що на виконанні у зазначеному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №61067877 з примусового виконання судового наказу №902/197/19, виданого 04.06.2019 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 заборгованості за договором повторної фінансової допомоги від 17.07.2013 року.

27.01.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її сторонам.

Оскільки, будь-яких дій, спрямованих на виконання судового рішення ОСОБА_1 не здійснювала, заборгованість не погашала, майна, належного їй на праві власності не виявлено, державним виконавцем на її адресу направлялись виклики, якими боржника зобов`язано звернутись до державної виконавчої служби. Посилаючись на те, що на виклики державного виконавця Колос Т.А. не з`являється, про що був складений відповідний акт, старший державний виконавець просив суд задовольнити подання про привід ОСОБА_1 до державної виконавчої служби.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2022 року подання про примусовий привід ОСОБА_1 задоволено. Ухвалено доставити приводом ОСОБА_1 до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) по вул. В. Нестерчука, 39 в м. Калинівка, Вінницької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу про відмову у задоволенні подання про примусовий привід її до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області. Вказала, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом порушено норми процесуального права, оскільки виконавче провадження відкрите на підставі судового наказу Господарського суду Вінницької області, а тому підстав для примусового приводу її до відділу ДВС згідно із ст. 438 ЦПК немає.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи подання про примусовий привід ОСОБА_1 до відділу ДВС, суд, розглянувши справу в порядку ст.438 ЦПК України , виходив із того, що судове рішення останньою не виконано, майна належного їй на праві власності не виявлено, на виклики державного виконавця вона не з`являється і про причини неявки не повідомляє, а тому наявні підстави для примусового приводу боржника до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд вірно встановив обставини справи, які перевірив оціненими в порядку ст.89 ЦПК України доказами, правильно визначив спірні правовідносини та правову норму, що їх регулює та дійшов обгрунтованого висновку про необхідність задоволення подання про привід ОСОБА_1 до державної виконавчої служби.

Доводи апеляційної скарги про те, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом порушено норми процесуального права, оскільки виконавче провадження відкрите на підставі судового наказу Господарського суду Вінницької області, а тому підстав для примусового приводу її до відділу ДВС згідно із ст. 438 ЦПК немає, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутись до суду щодо застосування цього приводу.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) знаходиться виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №902/197/19, виданого 04.06.2019 року Господарським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 60 000 грн. заборгованості за договором повторної фінансової допомоги від 17.07.2013 року (а.с. 4,5).

В зв`язку із не виконанням судового рішення, державний виконавець надіслав ОСОБА_1 виклик до відділу ДВС, за яким вона не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

Розділ V Господарського процесуального кодексу регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Однак, даним розділом не передбачено порядок розгляду подання про примусовий привід боржника.

Зокрема, статтею 438 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Оскільки привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення, а розгляд подання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, колегія суддів дійшла висновку, що встановивши, що на виконанні у Калинівському відділі ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості ,за викликом виконавця остання без поважних причин не з`явилась, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав дял задоволення подання про примусовий привід ОСОБА_1 до Калинівського відділу державної виконавчої служби у Хмільницькому районі Вінницької області.

Аргументи апеляційної скарги, в їх сукупності, не впливають на правильність постановленої судом ухвали та не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказане рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 20.01.2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий С.Г. Копаничук

Судді: В.В. Оніщук

Т.О. Денишенко