Провадження № 2/161/1175/22
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.В.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , виконавчого комітету Луцької міської ради, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни про визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2019 року ОСОБА_3 через свого представника звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою та заявою про уточнення позовних вимог на обґрунтування якої зазначила, що 14.06.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Онищук І.П. було зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на новостворений об`єкт нерухомості - житловий будинок, загальною площею 334,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 01. Надалі, ОСОБА_4 відчужив вказаний об`єкт нерухомості на її користь та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.07.2016 року, індексний номер 30559457, приватний нотаріус Шкльода Я.А. зареєструвала за нею право власності на зазначений житловий будинок. В подальшому як їй стало відомо, 11.01.2018 року державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради Оляніцька О.В. скасувала запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо її права власності і вказаний житловий будинок став належати ОСОБА_4 . При цьому державний реєстратор не взяла до уваги те, що судовими рішеннями в інших справах (№ 161/7817/16-ц, № 161/9138/16-ц, № 803/1264/17) було накладено арешт на вказане нерухоме майно, підтверджено підстави виникнення в неї права власності, а також визнано правомірність та добросовісність набуття нею цього права. На її заяву про скасування рішення державного реєстратора Оляніцької О.В. та внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно начальник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Луцької міської ради ОСОБА_5 листом від 16.03.2018 року № 35-6/451 повідомила про неможливість виконати її вимоги. Таким чином, державним реєстратором порушено приписи ст. 19 Конституції України, порядок скасування державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, не вчинено дій щодо проведення перевірки інформації про наявну державну реєстрацію обтяжень прав на нерухоме майно, не взято до уваги п. п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. п. 16-18, 35, 36, 67 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та обтяжень, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, помилково застосовано положення ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи викладене, просить суд скасувати рішення Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцької О.В. від 11.01.2018 року, індексний номер 39157891, про скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у справі.

13.05.2021 року від представника Луцької міської ради надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що ні виконавчий комітет Луцької міської ради, ні Департамент державної реєстрації Луцької міської ради не мають зв`язку з оспорюваним правом власності на нерухоме майно і не можуть нести відповідальність за дії та рішення, прийняті державним реєстратором, а тому не є належними відповідачами у вказаній справі. Разом з тим, 11.01.2018 року із заявою № 26231551 про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер ОНМ: 01, номер запису про право власності: 15501165, звернулася уповноважена особа за довіреністю від ОСОБА_6 . Для скасування запису відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону було подано судове рішення у справі 161/7817/16-ц, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений 11.07.2016 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . При цьому, під час здійснення оспорюваних реєстраційних дій державним реєстратором Оляніцькою О.В. було взято до уваги те, що на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , арешти накладені саме в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Крім того, на дату проведення реєстраційних дій (11.01.2018 року) судове рішення по справі № 161/7817/16-ц набрало законної сили, а дію вищезазначеного рішення суду було зупинено лише 04.04.2018 року ухвалою Верховного Суду України по справі № 161/7817/16-ц, отже на момент розгляду вищевказаної заяви відповідно до приписів п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України рішення суду було обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, державний реєстратор Оляніцька О.В., приймаючи рішення про скасування № 39157891, діяла відповідно до чинного законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме було перевірено усі подані документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, в повній мірі досліджено подані документи та здійснено всі інші необхідні дії. За наведених обставин у задоволенні позову просить відмовити повністю.

17.06.2021 року від відповідача Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцької О.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову, з урахуванням мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву представника Луцької міської ради, остання зазначає, що приймаючи рішення про скасування № 39157891 та здійснюючи усі інші реєстраційні дії вона діяла на підставі, в межах і в спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому таке рішення є законним і не порушує права та інтереси сторін. При вчиненні вказаних реєстраційних дій не було обов`язковим вивчення і врахування судових рішень у справах № 161/9138/16-ц та № 803/1264/17, як це стверджує позивач, оскільки такі дії суперечили б вимогам чинного законодавства, так як відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому до повноважень державного реєстратора не належить моніторинг і перевірка усіх прийнятих судових рішень по Україні. За наведених обставин у задоволенні позову просить відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, які викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що на момент вчинення спірних реєстраційних дій державним реєстратором не було проведено перевірки інформації та не враховано наявну державну реєстрацію обтяжень прав на нерухоме майно. Зазначене унеможливлювало скасування державної реєстрації права власності за її довірителькою, а тому оспорювані дії державного реєстратора є незаконними.

Державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцька О.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Також зазначила, що спірні реєстраційні дії були вчинені нею на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому нею було враховано, що заявником була та сторона, в інтересах якого на житловий будинок та земельну ділянку був накладений арешт. Просила у позові відмовити.

Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Суд, з урахуванням обсягу зібраних у справі доказів, вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, 14.06.2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Онищук І.П. було зареєстровано за ОСОБА_4 право власності на новостворений об`єкт нерухомості - житловий будинок, загальною площею 334,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , про що в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності № 01.

21.07.2016 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30559457, приватний нотаріус Шкльода Я.А. зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на вищевказаний житловий будинок.

21.10.2016 року Другим ВДВС м. Луцька було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок, загальною площею 334,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Даний арешт було накладено в інтересах ОСОБА_6

11.01.2018 року із заявою № 26231551 про скасування запису про право власності № 15501165 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером № 01, звернулася уповноважена особа за довіреністю від імені ОСОБА_6 .

Рішенням Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцької О.В. від 11.01.2018 року № 39157891 було вирішено внести запис про скасування державної реєстрації права власності, індексний 15501165 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, відповідно до якого було скасовано запис про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок, загальною площею 334,9 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у своєму позові вважає, що вищевказані реєстраційні дії державного реєстратора є незаконними, а тому його рішення про скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкту нерухомого майна підлягає скасуванню.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначаються ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІУ (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону, - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону скасування державної реєстрації прав є реєстраційною дією, що здійснюється в Державному реєстрі прав.

Частиною 2 ст. 26 Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. п. 1, 2, 4, 5, 8 ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор:

-встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

oвідповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

oвідповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

oвідповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

oнаявність обтяжень прав на нерухоме майно;

oнаявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

-перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

-під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи;

-відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження;

-формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що оспорювана реєстраційна дія держаного реєстратора була вчинена на підставі заяви № 26231551 від 11.01.2018 року про скасування запису про право власності № 15501165 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером № 01, яка подана за довіреністю від імені ОСОБА_6 .

Для скасування запису відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону (у відповідній редакції) було подано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 21.12.2017 року у справі № 161/7817/16-ц.

Так, судовими рішеннями у справі № 161/7817/16-ц судами першої та апеляційної інстанції було вирішено визнати недійсним укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 25.12.2015 року, за реєстраційним № 933; визнати недійсним укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку /А-3/, загальною площею 334,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: Б-2-сарай, Г-погріб, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 11.07.2016 року, за реєстраційним № 177.

Вищевказане судове рішення в цивільній справі № 161/7817/16-ц набрало законної сили 21.12.2017 року та на момент вчинення спірної реєстраційної дії було чинним.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п. 6 ч. 1 цієї статті (наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно), не застосовується у разі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Оскільки, державна реєстрація скасування проводилася на підставі рішення суду щодо права власності на нерухоме майно, наявність арешту на заявлений об`єкт не була перешкодою для прийняття рішення про скасування від 11.01.2018 року № 39157891 та внесення запису про скасування державної реєстрації переходу права власності 15501165 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01.

Таким чином, при вчиненні вказаних реєстраційних дій не було обов`язковим вивчення і врахування судових рішень у справах № 161/9138/16-ц та № 803/1264/17, як це стверджує позивач, оскільки такі дії суперечили б вимогам чинного законодавства, так як відповідно до ст. 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому до повноважень державного реєстратора не належить моніторинг і перевірка усіх прийнятих судових рішень по Україні.

При цьому, як встановлено судом, заходи забезпечення позову (арешти), накладені ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.07.2016 року у справі № 161/9138/16-ц було скасовано ухвалою суду від 27.09.2016 року, а тому на момент проведення державної реєстрації скасування (11.01.2018 року) арешт, накладений на житловий будинок, уже не діяв.

Поряд з тим, арешт, накладений на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2016 року по справі № 161/7817/16-ц, є забезпеченням позову в інтересах ОСОБА_6 , а тому спрямований на захист його прав та інтересів.

Крім того, 20.05.2020 року Верховним Судом у цивільній справі № 161/7817/16-ц було прийняте остаточне рішення, яким залишено в силі судові рішення першої та апеляційної інстанції, а тому вказане забезпечення не має жодного значення по суті для вирішення вказаного спору.

За результатом здійснення усіх необхідних дій, передбачених чинним законодавством, керуючись ч. 2 ст. 26 Закону (у відповідній редакції) державним реєстратором Оляніцькою О.В. правомірно було прийнято рішення про скасування від 11.01.2018 року № 39157891.

Також слід зазначити, що ч. 2 ст. 26 Закону (у відповідній редакції) визначено чітко перелік підстав для внесення запису про скасування державної реєстрації прав: у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону.

Зі змісту вищезазначених положень Закону вбачається, що записи Державного реєстру прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Таким чином, рішення суду про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна є самостійною підставою для скасування державної реєстрації права власності, зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу, який визнаний судом недійсним, та при отриманні державним реєстратором такого рішення суду, що набрало законної сили (навіть, якщо окремо судом не вирішено питання про скасування рішення державного реєстратора або запису про проведену державну реєстрацію прав), виникає обов`язок скасувати державну реєстрацію прав.

Постановлення судом рішення про відмову у задоволенні позову про скасування державної реєстрації права власності не є забороною на скасування державної реєстрації права власності.

Договори купівлі-продажу, які були визнані судом недійсними, були підставою проведення державної реєстрації прав, а отже визнання їх недійсними мало наслідком внесення запису про скасування державної реєстрації прав.

В цьому випадку відсутність вказівки щодо застосування наслідків недійсного правочину (реституції) не може бути підставою для відмови у вчиненні реєстраційних дій, оскільки судом було визнано недійсними правочини, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, що є підставою для скасування записів про проведену державну реєстрацію прав державним реєстратором за заявою заявника на підставі ч. 2 ст. 26 Закону України (у відповідній редакції).

Вказану правову позицію висловлено Волинським апеляційним судом у постанові від 20.07.2020 року у справі № 154/883/19, правомірність якої було підтримано Верховним Судом у постанові від 18.11.2020 року у справі № 154/883/19-ц.

Цю ж позицію підтримав і Апеляційний суд Волинської області у постанові від 21.12.2017 у справі № 161/7817/16-ц, встановивши що найбільш прийнятним і ефективним в цій ситуації способом захисту порушених прав позивача є визнання оспорюваних договорів недійсними, що призведе до скасування реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_3 та поверне правову ситуацію на стадію оформлення позивачем права власності на новостворене нерухоме майно в порядку, передбаченому ст. 331 ЦК України.

Отже, суд приходить до висновку, що на даний час відсутнє право власності ОСОБА_3 на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому її право скасуванням реєстрації не порушено.

Відтак, доводи позивача про обов`язок встановлювати наслідки недійсності правочину виключно в судовому порядку та виконувати рішення суду в примусовому порядку є необгрунтованими.

Слід також зазначити, що на дату проведення реєстраційних дій (11.01.2018 року) рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017 року по справі № 161/7817/16-ц набрало законної сили.

Отже, на момент розгляду вищевказаної заяви про скасування реєстраційних дій від 11.02.2018 року, відповідно до приписів п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України рішення суду було обов`язковим до виконання на всій території України.

Отже, приймаючи рішення про скасування № 39157891 та здійснюючи усі інші реєстраційні дії державний реєстратор ОСОБА_2 діяла на підставі, в межах і в спосіб, передбачений чинним законодавством. А тому рішення про скасування від 11.02.2018 № 39157891 є законним і не порушує права та інтереси сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Так, судові рішення у справі № 161/7817/16-ц стосуються права власності, оскільки суд визнав недійсними договори купівлі-продажу - правочини, укладення яких відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України є підставою набуття права власності.

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017 року у справі № 161/7817/16-ц суд встановив, що за першими із вищезазначених договорів купівлі-продажу від 25.12.2015 року спірний житловий будинок був відчужений ОСОБА_7 ,, від імені ОСОБА_6 за відсутності на це волі власника цього нерухомого майна, тобто майно вибуло із його власності поза його волею всупереч вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України.

Недійсність договору купівлі-продажу від 11.07.2016 року № 177 випливає з недійсності договору купівлі-продажу від 25.12.2015 року № 933. Визнаючи договір від 25.12.2015 недійсним, суд прийшов до висновку, що в момент укладення договору від 11.07.2016 року також не було дотримано ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки фактично власником зазначеного майна на той час залишався ОСОБА_6 , який не виявляв своєї волі на вчинення цих правочинів.

Пункт 1 ч. 1 ст. 27 Закону визначає, що укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дублікат є підставою для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав.

На переконання суду, державним реєстратором під час розгляду заяви від 11.01.2018 року № 26231551 було в повній мірі досліджено зміст та висновки рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2017 року у справі 161/7817/16-ц та постанови апеляційного суду Волинської області від 21.12.2017 року у цій справі, в повному обсязі проаналізовано положення цивільного законодавства щодо права власності і проведено державну реєстрацію скасування запису про державну реєстрацію права власності в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі, у зв`язку з відмовою у позові, слід залишити за позивачкою.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, 263-265 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , виконавчого комітету Луцької міської ради, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцької Оксани Вікторівни про визнання незаконними дій органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та скасування рішення- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Виконавчий комітет Луцької міської ради, адреса: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, .

Державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради Оляніцька Оксана Вікторівна, адреса: м. Луцьк, пр. Волі, 8.

Рішення у повному обсязі складено 19 квітня 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук