КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року місто Київ

Справа 761/4182/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9604/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

секретар судового засідання Ковальова В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року (у складі судді Притули Н.Г., інформація щодо дати складання повного судового рішення відсутня) про відмову в задоволенні скарги

в справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Сбербанк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання протиправними дій та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни; скасувати постанову від 24 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №63995448; скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 28 жовтня 2021 року; скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 08 листопада 2021 року.

Обґрунтовуючи вимоги скарги боржник вказує на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває виконавчий лист №2-7364/10, виданий 31 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва у справі за позовом ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою приватного виконавця від 24 грудня 2020 року було відкрито виконавче провадження. В подальшому, постановою від 28 жовтня 2021 року описано та арештоване майно боржника та постановою від 08 листопада 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Як зазначає заявник, 08 листопада 2021 року його представник ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та йому стало відомо про накладення арешту на майно боржника.

На думку заявника, приватний виконавець не мала права вчиняти виконавчі дії, оскільки заявник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, на думку заявника приватний виконавець постанову про опис та арешт майна від 28 жовтня 2021 року виніс з порушенням вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» оскільки приватний виконавець не була обізнана щодо стану квартири АДРЕСА_1 , не зафіксувала стан майна за допомогою фото, відео, обмежившись лише даними експлікації до плану будинку.

Також, в порушення положень статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем була винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи: АТ «Сбербанк», приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. про визнання протиправними дій та скасування постанов.

Не погодившись з такою ухвалою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2 в повному обсязі.

Вказує, щоухвала прийнята за не повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Зазначає, що приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровської області Міністерства юстиції України Русецька О.О. не мала права вчиняти виконавчі дії, оскільки боржник не одержував постанови про відкриття виконавчого провадження. Перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, приватний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.

Скаржник посилається на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року справа 916/1605/15, в якому вказано, що у разі з`ясування факту не отримання боржником копії постанови про відкриття, виконавчого провадження приватний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Тому вважає, що виконавцем порушено вимоги статті 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, скаржник вважає, що виконавцем порушено вимоги статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки остання не могла описати та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 77,5 кв. м. без її огляду, не зафіксувала стан майна за допомогою фото, відео апаратурою, обмежившись лише даними експлікації до плану будинку.

Крім того, вказує, що матеріали справи не містять доказів виконання приватним виконавцем вимог Закону, що призвело до порушення прав боржника, визначених Законом України «Про виконавче провадження», позбавило його можливості скористатися своїм правом на добровільне виконання рішення, та як наслідок спричинило незаконність дій приватного виконавця направлених на примусове виконання рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник скаржника в судове засідання апеляційного суду не з`явився, просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що рішення в даній справі апеляційним судом ухвалено за відсутності учасників справи, датою його ухвалення , відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України , є дата складання повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, судом встановлено, що 31 травня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-7364/10 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» заборгованості за кредитним договором 76512 доларів США 20 центів США, що в еквіваленті складає 629265 грн 10 к., судовий збір 1700 грн, 120 грн. (а.с. 109-110).

З копії виконавчого листа, долученого до відзиву приватного виконавця вбачається, що він був пред`явлений до виконання та 24 листопада 2014 року, 31 травня 2016 року, 28 грудня 2017 року, 19 серпня 2019 року, 06 жовтня 2020 року повертався з різних підстав.

24 грудня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 63995448 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7364/10 Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2012 року (а.с. 112-113).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 28 жовтня 2021 року на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Як зазначено в постанові, квартира має загальну площу 77,5 кв.м., житлову площу 50,8 кв.м., яка складається з: 1,4 - коридор, 2 - кухня, 3,5,6 - житлові, 7 - санвузол, І - лоджія (а.с. 162-164).

Крім того в постанові зазначено, що квартира передана на відповідальне зберігання ОСОБА_2 про що свідчить його підпис на копії постанови.

В подальшому, постановою від 08 листопада 2021 року приватний виконавець призначила суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 для визначення вартості описаного та арештованого майна (а.с. 166- 167).

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Верховний Суд у справі №756/9582/14-ц від 24 лютого 2021 року вказав, що згідно з ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХIV копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі(частина перша статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій).

Як встановлено із матеріалів виконавчого провадження 25 грудня 2020 року постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження.

Згідно списку згрупованих поштових відправлень до поштового відділення вказана кореспонденція була передана 25 грудня 2020 року (а.с.114-116).

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені вимоги Закону, суд першої інстанції вірно вважав встановленою обставину виконання приватним виконавцем вимог закону, щодо направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження.

Доводи скарги про те, що виконавець не мала права вчиняти будь-які дії, так як постанова про відкриття провадження не була вручена боржнику, колегія суддів не приймає, так як боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі(частина перша статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій).

Доводи апеляційної скарги про те, що не направлення скаржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, стало перешкодою для добровільного виконання боржником рішення суду колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

Добровільне виконання рішення суду передбачає його виконання без відкриття виконавчого провадження або у разі відкриття виконавчого провадження у строк, наданий державним виконавцем для його добровільного виконання.

Тобто, будучи обізнаним про наявність судового рішення та про необхідність сплати суми боргу за рішенням суду, боржник рішення суду в добровільному порядку не виконував.

Будь-яких перешкод у добровільному виконанні рішення суду боржник не мав та судом таких перешкод не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що дії державного виконавця, які передували винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження, були вчинені ним в межах норм чинного законодавства. При цьому судом вірно вказано, що скаржником не наведено обґрунтованих доводів, які б давали підстави для висновку про скасування постанови виконавця від 24 грудня 2020 року про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Скаржнику достовірно відомо про наявність рішення про стягнення боргу, однак в добровільному порядку він його не виконує. Обов`язком державного виконавця є вжиття всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Конституції України.

Посилання представника заявника на постанову Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду, справа № 916/1605/15-г, є необґрунтованим, оскільки у вказаній вище постанові судове рішення було виконано у добровільному порядку, і стороною виконавчого провадження оскаржувались дії виконавця щодо винесення у подальшому постанов щодо стягнення виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведення виконавчих дій. Предметом розгляду справи № 761/41826/21 є оскарження дій державного виконавця щодо винесення, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. від 28 жовтня 2021 року на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Як зазначено в постанові, квартира має загальну площу 77,5 кв.м., житлову площу 50,8 кв.м., яка складається з: 1,4 - коридор, 2 - кухня, 3,5,6 - житлові, 7 - санвузол, І - лоджія (а.с. 162-164).

Крім того в постанові зазначено, що квартира передана на відповідальне зберігання ОСОБА_2 про що свідчить його підпис на копії постанови. При цьому будь яких заперечень з боку боржника наведено не було.

Встановлені обставини дають підстави для висновку, що приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника (належної йому квартири) з дотриманням вимог ст. 2, 13, 18, 22, 28, 53, 56 Закону України «Про виконавче провадження», а доводи скарги таких висновків не спростовують.

Посилання апеляційної скарги на те, що виконавець не мала права вчиняти виконавчі дії, оскільки боржник не одержував постанови про відкриття виконавчого провадження колегія суддів вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що приватним виконавцем виконано обов`язок передбачений Законом щодо направлення поставнови про відкриття виконавчого провадження, в свою чергу неотримання боржником поштової кореспонденції не може слугувати підставою для неможливістю приватним виконавцем вчиняти виконавчі дії, оскільки вказане зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою боржника

Згідно з ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Як зазначено у п.8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02 квітня 2012 року №489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року № 1302/29432 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

Отже враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О.О. при винесенні постанови від 08 листопада 2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні діяла в межах ст.20 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що скаржником не наведено порушень, які допустив виконавець призначаючи суб`єкта оціночної діяльності.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому керуючись ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на те, що апеляційним судом відмовлено в задоволенні апеляційної скарги та не визнано дії приватного виконавця неправомірними, відсутні підстави для відшкодування понесених судових витрат на користь боржника.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик