Справа № 481/1260/21
Провадж.№ 2-др/481/2/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
20.10.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
за участю секретаря Юхименко Т.Ю.,
її представника ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 481/1260/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності на нерухоме майно,
06.09.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі № 481/1260/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності на нерухоме майно, а саме ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень.
У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.09.2022 року частково задоволено позовні вимоги, а вона, у зв`язку з розглядом справи, понесла судові витрати на послуги адвоката, про що заявлялось в судовому засіданні, в розмірі 5000 гривень, які просила стягнути з відповідача.
10.10.2022 року від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення на заяву , в якому він просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що витрати, зазначені позивачкою, є неспівмірними, завищеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки справа не передбачала складності і адвокат не витратив багато часу на виконання відповідних робіт. Крім того, Новобузьким районним судом ухвалене рішення по справі про часткове задоволення позову, тобто, робота адвоката за договором про надання правничої допомоги в повному об`ємі не виконана.
Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Істоміна К.В., в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на обґрунтування, подані в запереченні від 10.10.2022 року.
Представник відповідача, адвокат М`якенький С.В., у судове засідання не з`явився, оскільки з 28.02.2022 року його право на зайняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п.1 ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» на підставі його заяви, у зв`язку з призовом до лав Збройних Сил України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.09.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності на нерухоме майно задоволені частково. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 від 10 жовтня 2001 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 , Новобузькою міською радою, на підставі рішення виконавчого комітету Новобузької міської ради № 436 від 09 жовтня 2001 року. В задоволенні позовних вимог про припинення права власності на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , сплачений останньою судовий збір в сумі 908 гривень.
До закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами позивачем ОСОБА_1 було зроблено заяву про понесені судові витрати на професійну правничу допомогу та їх стягнення, а докази про судові витрати подано до суду 06 вересня 2022 року, тобто у строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України)
Відповідно до ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України)
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач у позовній заяві повідомила про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести, в зв`язку із розглядом справи, який становить близько 5000 гривень( а.с.5).
На обґрунтування понесених судових витрат на правову допомогу позивач надана суду копію договору про надання правової допомоги № 28/04-01 від 28.04.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Істоміною К.В.; акт приймання-передачі наданих послуг, від 06.09.2022 року, на суму 5000 гривень, яким передбачена вартість послуг по консультації щодо визнання недійсним свідоцтва - 500 гривень, складання позовної заяви - 2000 гривень; участь в судових засіданнях - 2000 гривень; збір письмових доказів - 500 гривень.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що по ній були проведені судові засідання за участю представника позивача адвоката Істоміної К.В. 01.12.2021 року з 10:27 до 12:03, 13.01.2022 року з 10:31 до 12:55, 08.08.2022 року з 10:42 до 12:09, 05.09.2022 року з 10:19 до 11:52.
Отже, враховуючи конкретні обставини справи та її невелику складність, пропорційність задоволених та відхилених позовних вимог, обґрунтованість та пропорційність таких витрат до предмета спору та проведених процесуальних дій, участь представника відповідача у судових засіданнях, об`єм витребуваних доказів та їх суттєвість щодо предмета спору, керуючись критерієм розумності та реальності розміру адвокатських витрат, зважаючи на вищенаведені положення законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення та часткового задоволення заяви позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правову допомогу в сумі 2500 гривень.
Керуючись ст. ст. 137, 141, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України суд,
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі № 481/1260/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власності на нерухоме майно, задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та припинення права власноситі на нерухоме майно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо .
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сочі, Краснодарського краю, російської федерації, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст додаткового рішення складений 26.10.2022 року.
Суддя С.І.Вжещ