Ухвала

11 квітня 2022 року

м. Київ

справа № 621/3915/21

провадження № 61-1295ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, третя особа: Комунальне підприємство «Зміївське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та поновлення положення, яке існувало до порушення прав, пов`язаних з незаконною приватизацією квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 січня 2022 року через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року у вказаній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 14 лютого 2022 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було надати докази неповідомлення її про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, навести обґрунтовані підстави та подати докази щодо виникнення обставин непереборної сили (за їх наявності) та роз`яснив наслідки невиконання вимог ухвали.

Також Верховний Суд зазначив, що заявнику необхідно надати докази на підтвердження сплати судового збору та надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги заявником не надано.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження ухвалу Верховного Суду від 14 лютого 2022 року було направлено заявнику на вказану в касаційній скарзі адресу.

У лютому 2022 року на адресу Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, а також квитанція про сплату судового збору.

Клопотання обґрунтовувала тим, що заявник не повідомлялася про розгляд справи у суду апеляційної інстанції та їй не надходило від суду жодних процесуальних документів. Заявник позбавлена можливості надати докази на підтвердження обставин не повідомлення її про розгляд справи, оскільки матеріали справи знищені.

Верховний Суд вивчив подане клопотання, касаційну скаргу та додані документи, за результатом чого зробив висновок.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У §§ 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, §§ 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Згідно з пунктом 14 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду апеляційної інстанції) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (стаття 319 ЦПК України у редакції, чинній на момент постановлення ухвали суду апеляційної інстанції).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Виняток із наведеного загального правила викладеного в частині третій статті 394 ЦПК України, відповідно до якої незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Так, ОСОБА_1 05 вересня 2016 року звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , який діяв в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням (справа № 621/1759/16-ц).

Зміївський районний суд Харківської області рішенням від 20 грудня 2017 року у задоволенні позову - відмовив.

Зі змісту вищезазначеного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 була обізнана про рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року, яким скасовано рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 липня 2008 року, оскільки суд першої інстанції, розглядаючи спір за її позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилався у мотивувальній частинні на оскаржуване у цій справі судове рішення апеляційного суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша стаття 2 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зазначені заявником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження доводи є аналогічними тим, про які заявник зазначала у касаційній скарзі, поданій 21 січня 2022 року, та які уже визнавалися судом в ухвалі від 14 лютого 2022 року неповажними. Зазначені заявником обставини та доводи у своїй сукупності не свідчать про неповідомлення апеляційним судом про перегляд в апеляційному порядку судового рішення, оскільки заявником не надано належних та достатніх доказів свого твердження, якими, на переконання касаційного суду можуть бути, зокрема, письмові відповіді (довідки) суду, у провадженні або на зберіганні в якого знаходиться справа, про наявність/відсутність в матеріалах справи доказів про направлення судових повісток або відповідного судового рішення, повідомлення про вручення/невручення таких судових повісток або поштових відправлень з таким рішенням, розписок про отримання судового рішення (судових повісток); копією опису документів, що містяться в матеріалах справи, тощо.

Враховуючи те, що касаційна скарга на рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року подана ОСОБА_1 21 січня 2022 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не довела наявність випадків, із існуванням яких норма частини третьої статті 394 ЦПК України пов`язує можливість поновлення строку касаційного оскарження, тому колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтею 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, третя особа: Комунальне підприємство «Зміївське бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та поновлення положення, яке існувало до порушення прав, пов`язаних з незаконною приватизацією квартиривідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров