Справа № 172/90/22
Провадження № 2/172/34/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.04.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , 2021 року народження до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -
До суду надійшов вищевказаний позов, в обґрунтування якого позивач вказує, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться в непридатному для проживання стані, періодично разом з дитиною проживає в родичів, постійного місця проживання не має. В свідоцтві про народження дитини батько записаний згідно з ч. 1 ст. 135 СК України.
ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства ІІІ групи по патології органів слуху. Вона навчалася в КЗО «Першотравенський багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Берегиня» Дніпропетровської обласної ради» за програмою для дітей з помірною розумовою відсталістю, не вміє писати та читати, не володіє навичками соціалізації.
Відповідно до виписки КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР» у доньки відповідачки основним діагнозом є: неонатальна енцефалопатія, гострий період, синдром зниженої нервово-рефлекторної збудливості; супутнім діагнозом є: неонатальна жовтяниця; вроджена вада серця: дефект міжпересердної перетинки вторинний. При виписці з пологового будинку матері дитини надано ряд рекомендацій, однак вона не може їх прочитати та дотримуватись.
15.11.2021 року ОСОБА_2 разом з малолітньою донькою доставлена до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» ДОР». Жінка не могла в повному обсязі здійснювати догляд за дитиною, контакт матері з дитиною був обмежений через вади слуху матері.
Службою у справах дітей Васильківської селищної ради перевірено дві адреси ймовірного проживання відповідачки разом з дитиною, однак за адресою: АДРЕСА_2 , вони не проживають, а за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення будинку не забезпечене необхідними умовами для проживання новонародженої дитини.
Крім того, за інформацією педіатра дитячого відділення КП «Васильківська ЦРЛ» Васильківської селищної ради, 15.11.2021 року дитини на момент влаштування мала загальний стан середнього ступеня тяжкості за рахунок інтоксикаційного синдрому, дитина була квола, було утруднене дихання через ніс, оскільки дитина мала ознаки респіраторного захворювання, була байдужа до зовнішніх подразників, були прояви неврологічної симптоматики. Матір дитини не дбала про неї та не турбувалася про стан її здоров`я, цим займався медичний персонал відділення.
ОСОБА_2 не перебувала на обліку в центрі надання соціальних послуг сім`ї, дітям та молоді.
Під час відвідування сім`ї ОСОБА_2 встановлено, що у будинку не створено належних умов для проживання малолітньої дитини, відсутній дитячий одяг, засоби гігієни та медикаменти.
Рішенням виконавчого комітету Васильківської селищної ради № 5 від 18.01.2022 року малолітню ОСОБА_1 негайно відібрано у матері ОСОБА_2 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнути з відповідачки аліменти на її утримання.

Ухвалою судді від 03.02.2022 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує, згоден на заочний розгляд справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалася та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Савченко О.А. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 16.12.2021 року видно, що батьком дитини записаний ОСОБА_4 , громадянин України. Відомості про батька малолітньої дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 від 10.01.22 року відповідачка проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю донькою ОСОБА_5 , 2021 року народження. Під час візиту встановлено, що в будинку відповідачки санітарний стан незадовільний, в будинку дуже брудно, температурний режим не відповідає нормі. Дитина не має спального місця, засобів гігієни, одягу, памперсів, дитяча суміш була в недостатній кількості. Мати не здатна повноцінно забезпечити відповідний догляд за дитиною та виконувати свої батьківські обов`язки.

Виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області відповідачці дана характеристика особи, за якою ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства по патології органів слуху, навчалася в пансіоні КЗО «ПБНРЦ «Берегиня» ДОР», періодично проживає у своєї матері ОСОБА_6 в сел. Чаплине і часто змінює своє місце проживання.

Рішенням виконавчого комітету Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 18.01.2022 року № 5 у зв`язку з виникненням загрози життю та здоров`ю, малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно відібрано у матері ОСОБА_2 та тимчасово влаштовано її до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР». Підставою для такого відібрання стало те, що при перевірці інформації від суб`єктів соціальної роботи службовою у справах дітей виконавчого комітету селищної ради організовано виїзд в родину ОСОБА_2 , в ході якого встановлено, що жінка з дитиною не має постійного місця проживання, перебуває у родичів за адресою: АДРЕСА_3 . У вказаному будинку проживають 8 осіб, дитина не має місця для сну, не забезпечені умови для її проживання. Оскільки новонароджена дитина мала ознаки застуди, прийнято рішення про звернення до сімейного лікаря і дитину разом з матір`ю влаштовано до педіатричного відділення Васильківської ЦРЛ. Матір дитини має помірну розумову відсталість та нейросенсорну туговухість ІІ ступеня, жінка не розуміє та не оцінює свою відповідальність за життя дитини. Рекомендації, дані їй під час виписки з пологового будинку, нею не виконуються. На момент огляду лікарями, дитина мала загальний стан середнього ступеня тяжкості за рахунок інтоксикаційного синдрому, дитина була квола, було утруднене дихання через ніс, оскільки дитина мала ознаки респіраторного захворювання, була байдужа до зовнішніх подразників, були прояви неврологічної симптоматики. Матір дитини не опікувалася нею, не розуміла, що дитина хвора і через утруднене дихання не може смоктати суміш, а також що дитина потребує лікування. Лікарі відзначали, що матір дитина сама потребує постійного догляду і контролю і не здатна доглядати за новонародженою дитиною.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що відповідач без будь-яких об`єктивних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не створює належних умов для проживання своїй доньці, не забезпечує нормального фізичного та розумового розвитку, матеріально дитину не утримує.

Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення позову шляхом позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю відповідає інтересам останньої.

Також за правилами статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тому позов підлягає задоволенню також і в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову до суду, з відповідача на користь держави за правилами ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати в розмірі 4962,00 грн. (судовий збір).

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

1. Позов органу опіки та піклування Васильківської селищної ради Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , 2021 року народження до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 25 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України.

4. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

6. Копію рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Битяк