Справа № 736/683/22
Номер провадження 2/736/218/22

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2022 року м. Корюківка
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді - Пархомчук Т.В.,
за участі секретаря Крапивної Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні у м. Корюківка в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Провідні технології будівництва» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та середнього заробітку на підприємстві за час проходження військової служби
Позов мотивований тим, що у липні 2021 року між позивачем та ТОВ «Провідні технології будівництва» укладено трудовий договір. Відповідачем була допущена заборгованість з виплати заробітної плати за два місця роботи, за січень та лютий 2022 року. З початку військової агресії російської федерації проти України, ТОВ «Провідні технології будівництва» повідомило, що виплата заробітної плати здійснюватись не буде, а працівникам більше не потрібно виходити на роботу. 24.05.2022 позивача мобілізовано на проходження військової служби та в цей час за ним зберігалися місце роботи, посада та середній заробіток. Разом з тим, позивачу не виплачувалась ані заробітна плата, ані середній заробіток під час проходження військової служби де він перебуває і на даний час.
Ухвалою суду від 01.08.2022 у справі відкрито провадження та справу призначено до слухання за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи.
Відповідач, у встановлений судом строк, відзиву на позов не подав.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання розгляду справи, повідомлений належним чином, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» повідомлення .
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що у липні 2021 року між ОСОБА_1 , та ТОВ «Провідні технології будівництва» укладено трудовий договір.
Під час знаходження позивача у трудових відносинах з ТОВ «Провідні технології будівництва», останнім була допущена заборгованість з виплати заробітної за два місця роботи, а саме січень та лютий 2022 року.
З початку військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ТОВ «Провідні технології будівництва» було повідомлено, що виплата заробітної плати здійснюватись не буде, а працівникам більше не потрібно виходити на роботу.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , призвано ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено на посаду водія - радіотелефоніста стрілецького відділення з стрілецького взводу 1 стрілецької роти 2. (а.с. 9).
Позивач 17.05.2022 позивач звернувся до ТОВ «Провідні технології будівництва» з вимогою виплатити йому нараховану, але не виплачену заробітну плату за два місяці роботи (січень та лютий 2022 року). (а.с. 6).
Однак вимога ОСОБА_1 була залишена без розгляду та задоволення.
Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.
Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами (ст.. 22 Закону України «Про оплату праці»).
Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частиною 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 53 і частиною другою статті 57 Закону України "Про освіту", частиною другою статті 44, частиною першою статті 54 і частиною третьою статті 63 Закону України "Про фахову передвищу освіту", частиною другою статті 46 Закону України "Про вищу освіту".
Відповідно до частини третьої статті 119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідач в даній справі не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позов із зазначенням своїх заперечень проти позову, доказів на їх підтвердження.
Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
При цьому, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд погоджується з розрахунком, наданим позивачем, який є обґрунтованим.
Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 119 КЗпП України, ст. 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 141, 223, 263, 264, 265, 273, 280, 430 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми заробітної плати за один місяць.
Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Провідні технології будівництва» на користь держави судові витрати в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 26.10.2022.
Суддя Т. В. Пархомчук