Справа № 278/922/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визначення частково недійсним розпорядження та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області №599 від 04.08.2006 року «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок та складенню державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області» в частині затвердження технічної документації щодо площі перетину між земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та земельною ділянкою Служби автомобільних доріг у Житомирській області з кадастровим номером :01:000:0124;

- визнати незаконним та скасувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Служби автомобільних доріг у Житомирській області з кадастровим номером :01:000:0124 в частині площі перетину між земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Мотивує свої вимоги тим, що для належного оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, він звернувся до відповідного суб`єкта господарської діяльності з метою виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Однак під час погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявилось, що на належній йому земельній ділянці частково розміщена смуга відведення автомобільної дороги, яка входить до земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0124.

Згідно відповіді Державного агентства автомобільних доріг України «Укравтодор» Служби автомобільних доріг у Житомирській області, земельна ділянка позивача частково розміщена в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський.

З огляду на наведене, Служба автомобільних доріг у Житомирській області згодом відмовила позивачу в погоджені меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка частково розміщена в межах смуги відведення автомобільної дороги.

Окрім того, державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки або її частини. Також було встановлено перетин ділянок з ділянкою кадастровий номер якої :01:000:0124 - площа співпадає на 19,837%.

Позивач зазначає, що належна йому земельна ділянка була оформлена раніше на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЖТ №014844, виданого 01.04.1997 року на ім`я його нині померлої бабусі ОСОБА_2 , та встановлені зовнішні межі такої ділянки.

Таким чином, наразі згідно даних Державного земельного кадастру існує накладення меж земельних ділянок позивача та земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0124, площа співпадає на 19,837%.

Зазначає, що в натурі накладки не існує, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник Служби автомобільних доріг у Житомирській області просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки спірна земельна ділянка належить на праві постійного користування Управлінню автошляхів № 12, а в послідуючому - Службі автомобільних доріг у Житомирській області, як правонаступнику з 1981 року (т. 1, а.с. 116-122).

Представником Житомирської філії ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» подано клопотання про проведення судового засідання без його участі; надано письмові пояснення по суті спору та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т. 2, а.с. 84-87).

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги; просили їх задовольнити. Надали пояснення аналогічні обґрунтуванням позовної заяви.

Представник Служби автомобільних доріг у Житомирській області під час судового засідання не погодилась з позовними вимогами; просить відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник Житомирської районної державної адміністрації у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що факту накладення земельних ділянок немає, а смуга відведення встановлена законодавством.

ГУ Держгеокадастру в Житомирській області явку представника в судове засідання не забезпечило; пояснень на позовну заяву не полади; причини неявки в судове засідання суду не відомі, про розгляд справи сповіщались належним чином (т. 1, а.с. 176, 177, 178, 179, 193, 194, 238; т. 2, а.с. 1, 18, 82).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Житомирським філіалом «Укрземпроект» 10.07.1981 року складено матеріали по видачі управлінню автомобільних шляхів № 12 республіканського об`єднання «Укрмагістраль» державного акту на право користування землею, розміщеного в межах землекористувань господарств Житомирського району (т. 1, а.с. 125-130).

Виконавчим комітетом Житомирської районної Ради народних депутатів на підставі рішення від 10.07.1981 року у 1981 році видано Управлінню автомобільних шляхів № 12 республіканського об`єднання «Укрмагістраль» державний акт на право користування землею серії Б № 022317 площею 478,7 га (т. 1, а.с. 123-124).

06.07.1996 року розпорядженням Житомирської районної Ради народних депутатів Житомирської області на підставі розпорядження райдержадміністрації від 28.06.1996 року № 153 було надано Управлінню автомобільних шляхів № 12 у постійне користування 66,4 га землі, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЖТ №00768 від 06.07.1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 129 (т. 1, а.с. 131-134).

01.04.1997 року ОСОБА_2 було видано державний акту на право приватної власності на землю № ІІ-ЖТ № 014844, згідно з яким останній на підставі рішення виконкому Оліївської сільської Ради народних депутатів від 17.10.1996 року № 50 (т. 2, а.с. 11) передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, що розташована на території Оліївської сільської ради в с. Піщанка; ціль призначення: для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства; акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144 (т. 1, а.с. 14-15).

Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області двадцять п`ятої сесії четвертого скликання від 08.12.2005 року затверджено матеріали по інвентаризації земельних ділянок, зайнятих під автодорогами та смугами відводу до них в межах с. Оліївка загальною площею 46,6630 га, в тому числі: лісів -15,5038 га, з них лісосмуг 5,8771 га, чагарників 9,6267 га, під дорогами 29,5799 га, з них місцевими і проїздами 6,4573 га та інших 1,5793 га; погоджено матеріали по інвентаризації земельних ділянок зайнятих під автодорогами та смугами відводу до них на території сільської ради за межами населених пунктів для посвідчення права постійного користування цими ділянками Службі автомобільних доріг в Житомирській області загальною площею 19,7636 га, відізвавши при цьому державний акт на право постійного користування землею, який був виданий управлінню автомобільних доріг № 12 (т. 1, а.с. 135).

04.08.2006 року головою Житомирської районної державної адміністрації видано розпорядження № 599 (т. 1, а.с. 16), яким затверджено технічну документацію по інвентаризації земельних ділянок та складенню державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області на території Житомирського району; передано Службі автомобільних доріг в Житомирській області в постійне користування земельні ділянки загальною площею 376,2952 га на території сільських та селищної рад згідно додатку № 1 (т. 1, а.с. 17).

28.04.2007 року Службі автомобільних доріг в Житомирській області був виданий Державний акт серії ЯЯ №0741324 на право постійного користування земельною ділянкою площею 8,3804 га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, цільове призначення: для автомобільного транспорту, з кадастровим номером :01:000:0124 (т. 1, а.с. 136).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 13), яка за життя склала заповіт, посвідчений 18.02.2008 року секретарем Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області Петрук З. М., згідно якого все своє майно заповіла своєму онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 11).

На замовлення позивача ФОП ОСОБА_3 у 2020 році було виготовлено технічну документацію землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у власність гр. ОСОБА_2 загальною площею 0,3500 га в т.ч.: 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель в споруд; 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 26-93).

Листом № 05-22/1275 від 01.07.2020 року Служба автомобільних доріг у Житомирській області відмовила ФОП ОСОБА_3 у погодженні зовнішніх меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спірна земельна ділянка частково розмішена в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (т. 1, а.с. 18).

Рішенням № РВ-020 від 07.08.2020 року (т. 1, а.с. 19-20) державним кадастровим реєстратором Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа (т. 1, а.с. 21); розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (т. 1, а.с. 23).

Відповідно до архівної довідки № О-187 від 13.03.2020 року (т. 1, а.с. 200) у погосподарській книзі № 1 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на 1980-1982 роки, за адресою в с. Піщанка, вулицю не зазначено, значиться головою домогосподарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; на день смерті ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 8) та протягом 6 місяців після смерті разом з ним зареєстровані члени сім`ї: ОСОБА_2 ; інші зареєстровані члени сім`ї не значиться; згідно запису погосподарської книги номер особового рахунку НОМЕР_1 ; житловий будинок побудовано у 1961 році.

Згідно архівної довідки № О-182 від 11.03.2020 року (т. 1, а.с. 199) у погосподарській книзі № 1 Оліївської сільської роади Житомирського району Житомирської області на 2006-2010 роки (т. 1, а.с. 203-205), за адресою: АДРЕСА_1 значиться головою домогосподарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; разом з нею інші зареєстровані члени сім`ї не значаться; згідно запису погосподарської книги номер особового рахунку НОМЕР_2 ; житловий будинок побудовано у 1961 році.

З архівного витягу № О-189 від 13.03.2020 року вбачається, що відповідно до відомостей земельно-шнурової книги № 1 по колгоспу ім. Калініна с. Крошня за 1973-1991 роки (т. 1, а.с. 201) ім`я по батькові ОСОБА_7 закреслено та записано ОСОБА_8 ; прізвище ОСОБА_9 «так у документі».

Згідно довідки Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 2104 від 10.10.2019 року ОСОБА_1 на момент смерті його тітки ОСОБА_2 проживав разом з нею та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 202).

Відповідно до висновку за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи № 397/05-2022 від 31.05.2022 року (т. 2, а.с. 43-60) земельна ділянка площею 8,3804 га з кадастровим номером :01:000:0124 та земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована в АДРЕСА_1 із межами та конфігурацією визначеною технічною документацією складеною ФОП ОСОБА_3 станом на 2020 рік, перетинаються частково в площині, в результаті чого утворюється пляма накладення площею 297,7 кв м (т. 2, а.с 53) та проходить по точках: 1-2-3-45-1 зі сторонами: 12,42м-22,7м-16,21м-4,9м-19,02м, також ділянки не мають жодної спільної (суміжної) межі, а тому не являються суміжними земельними ділянками.

Разом із тим, ділянка, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та земельна ділянка площею 8,3804 га з кадастровим номером :01:000:0124 частково перетинаються в площині в результаті чого утворюється пляма накладення площею 342,9 кв м, що на рисунку № 12 (т. 2, зворот. а.с. 55), яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-1 зі сторонами: 0,9м-12,49м-24,49м-6,44м-11,33м-6,81м-19,52м.

У фактичному користуванні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 перебуває ділянка площею 0,1637 га, яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами: 17,06м-16,82м-7,55м-12,49м-24,49м-6,44м-15,09м-22,06м-11,51м-10,13м-24,37м, що графічно наведена на рисунку № 10 (т. 2, зворот. а.с. 54).

У зв`язку із тим, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) - це лінійний комплекс інженерних споруд до складу якого входить: земельне полотно, проїзна частина, дорожнє покриття, смуга руху, споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди, споруди шумозахисні, штучні споруди, засоби технологічного зв`язку, інженерне облаштування, тощо, визначити її фактичні межі за результатами візуально-інструментального обстеження не вбачається за можливе, а тому встановити чи відповідає фактичне землекористування земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0124, площею 8,3804 га (в частині перетину з суміжною земельною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, документації із землеустрою на земельну ділянку та нормативно-правовим актам не вбачається за можливе (а.с. 58 т.2).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Положеннями статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном належить власникові.

За змістом ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, що розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Згідно зі ст. 3 цього Закону Державний земельний кадастр базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти його відомостей.

Згідно зі ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі, якщо відомості про земельні ділянки, право власності на які виникло до 2004 року, не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про державний земельний кадастр»).

Згідно ст. 15 ЗУ «Про державний земельний кадастр» До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗК України (в редакції від 22.06.1993 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Стаття 22 ЗК України (в редакції від 22.06.1993 року) передбачає, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЗК України (в редакції від 22.06.1993 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Частинами 1, 2 ст. 69 ЗК України передбачено, що землями транспорту, зв`язку та іншого призначення визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного, автомобільного, морського, внутрішнього водного, повітряного та трубопровідного транспорту, а також підприємствам і організаціям, що здійснюють експлуатацію ліній електропередачі та зв`язку.

Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм і проектно-технічної документації, а відведення ділянок провадиться з урахуванням черговості їх освоєння.

Згідно зі ст. 112 Земельного кодексу України охоронні зони створюються уздовж земель транспорту для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про транспорт» до земель дорожнього господарства належать землі, надані в користування під проїзну частину, узбіччя, земляне полотно, декоративне озеленення, резерви, кювети, мости, тунелі, транспортні розв`язки, водопропускні споруди, підпірні стінки, смуги відведення і розташовані в їх межах інші дорожні споруди та обладнання. До складу земель дорожнього господарства входять також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, зокрема, будинки (в тому числі жилі) та споруди дорожньої служби з виробничими базами.

Землі, що знаходяться під автомобільними дорогами загального користування та їх спорудами, надаються дорожнім організаціям у користування відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях. Автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» смуга відведення - земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про автомобільні дороги» розміщення інших об`єктів у межах смуги відведення без дозволу власників доріг, органів, що здійснюють управління автомобільними дорогами, забороняється.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про автомобільні дороги» розвиток мережі автомобільних доріг загального користування має для держави пріоритетне значення.

Відповідно до частини першої статті 125, частини першої статті 126 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка належала на праві постійного користування Управлінню автошляхів № 12, а в послідуючому - Службі автомобільних доріг у Житомирській області, як правонаступнику з 1981 року, коли у ОСОБА_2 виникло право на спірну земельну ділянку у 1997 році, яка у свій час не оформила належним чином відповідно до норм діючого законодавства свої права на спірну земельну ділянку.

Отже, ще до набуття як ОСОБА_2 , так і позивачем як спадкоємцем, у приватну власність спірної земельної ділянки відповідачем - Службою автомобільних доріг у Житомирській області вже було набуто право користування земельною ділянкою зі складу земель транспорту державної форми власності у встановленому законом порядку.

За наведених вище обставин суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог стосовно предмета спору: Державне підприємство "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визначення частково недійсним розпорядження та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою слід відмовити.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство "Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області про визначення частково недійсним розпорядження та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2022 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідачі:

Житомирська районна державна адміністрація, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 1; ;

Служба автомобільних доріг у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 16; .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Державне підприємство "Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", місцезнаходження: м. Житомир, вул. Довженка, 45;

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Довженка, 45; .

Суддя О. М. Дубовік