Справа №463/7933/22
Провадження №2/463/1701/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 листопада 2022 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, згідно з яким просить:

визнати незаконним (протиправним) та скасувати наказ №1662-к від 3 жовтня 2022 року ЛКП «Львівавтодор» про звільнення ОСОБА_1 з посади «провідного інженера з технічного нагляду» ЛКП «Львівавтодор» з 3 жовтня 2022 року у зв`язку зі скороченням, п. 1 ст. 40 КЗпП України;

поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді «провідного інженера з технічного нагляду» ЛКП «Львівавтодор» з 3 жовтня 2022 року;

зобов`язати ЛКП «Львівавтодор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 та стягнути з ЛКП «Львівавтодор» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 3 жовтня 2022 року до дати поновлення на роботі;

стягнути з ЛКП «Львівавтодор» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень;

допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць;

судові витрати покласти на відповідача, в тому числі стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 8 жовтня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л.

Даний позов підсудний Личаківському районному суду м. Львова відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, оскільки місцезнаходження відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Пасіки Галицькі, 7, що відноситься до території Личаківського району м. Львова.

Разом з тим, вивчивши матеріали позову, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позову ОСОБА_1 , у такому відсутня квитанція про сплату судового збору. При цьому останній в позовній заяві просить врахувати те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому згідно з позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суді від 8 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло в працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Відтак суд вказує, що спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням роботодавцем законодавства про працю та про оплату праці, а тому за пред`явлення вимоги про стягнення такого позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Водночас, норми Закону України «Про судовий збір» не містять пільг щодо оплати судового збору за вимоги про стягнення моральної шкоди, завданої на думку позивача таким звільненням, оскільки з наведеного вище положення вбачається, що позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових правовідносин, за загальним правилом не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у наведених двох категоріях справ. Відтак судовий збір за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди підлягає сплаті позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб працездатних осіб з 1 січня 2022 року - 2481 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому пунктом 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 заявлено позовну вимогу майнового характеру, а саме вимогу про стягнення коштів в розмірі 200 000 грн., відтак суд приходить до висновку, що останньому необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, тобто 2 000 грн. Відтак ОСОБА_1 необхідно представити суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, оскільки така не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України та зобов`язати позивача ОСОБА_1 усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали, представивши суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 000 грн.

У випадку неусунення недоліків позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівавтодор» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: представити суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 000 грн.

Надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали. У випадку їх не усунення позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор», місцезнаходження: 79035, м. Львів, вул. Пасіки Галицькі, 7, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 05523814.

Суддя: Стрепко Н.Л.