БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2451/2021
Провадження № 2/497/189/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Висоцького С.О.,

секретаря судового засідання - Войтової С.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті чоловіка залишилось спадкове майно, а саме Ѕ частина вищезазначеного житлового будинку, який станом на 14.04.1991 року відносився до типу «колгоспний двір», та в ньому були зареєстровані шість членів і кожному належало по 1/6 частині будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , мати чоловіка позивачки, її 1/6 частина будинку перейшла до її чоловіка ОСОБА_4 та сина ОСОБА_2 , та кожний успадкував по 1/12 частині. Після смерті ОСОБА_4 його вже 3/12 (1/6+1/12) частин успадкував його син, тобто чоловік позивачки ОСОБА_2 . А вже після його смерті прийняла спадщину вона, позивачка ОСОБА_5 , оскільки вона є єдиним спадкоємцем після чоловіка, та успадкувала його вже Ѕ частину будинку (1/6+1/12+3/12).

Вона звернулась до нотаріуса з метою оформлення свої спадкових прав, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою від 05.01.2022 року було відкрито провадження по справі.

На виконання вимог ухвали суду Одеським державним нотаріальним архивом 20.01.2022 року надано на адресу суду копії спадкових справ щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою від 27.01.2022 року підготовче засідання було відкладено та зобов`язано Арцизьку районну державну нотаріальну контору Одеської області надати копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 16.02.2022 року строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів.

18 лютого 2022 року позивачем надано заяву про долучення доказів, а саме довідки про склад сім`ї на дату смерті ОСОБА_2 .

На виконання вимог ухвали суду Арцизькою державною нотаріальною конторою Одеської області 15.03.2022 року листом від 09.02.2022 року надано на адресу суду копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про слухання справи за її відсутності (а.с.103).

Представник відповідача Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника, про що надав відповідну заяву (а.с.33).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки сторонами по справі було подано заяви про розгляд справи за їх відсутності, судом у відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України було ухвалено провести розгляд справи в підготовчому засіданні за відсутності сторін по справі на підставі наявних документів в матеріалах справи.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: голова - ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 , його дружина - ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх син - ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , невістка - позивачка ОСОБА_1 , онучка - ОСОБА_6 та онук - ОСОБА_7 , що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 04.02.2022 року за №100 (а.с.14).

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР).

Положеннями пп.«а» п. 6 вищезазначеної постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

В силу зазначених вимог, позивачка та померлі фактично є власниками 1/6 частини кожний зазначеного домоволодіння як члени колгоспного двору.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із подальшими змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 18 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.9 Порядку … разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

У відповідності з п.п.23, 24 Порядку … за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

За результатом розгляду заяви державний реєстратор, уповноважена особа невідкладно повертає заявникові оригінали документів, поданих для державної реєстрації (крім заяви, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, інших заяв, що подавалися суб`єкту державної реєстрації прав або нотаріусу, та документа, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав), видає витяг з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав у паперовій формі (у разі його формування у паперовій формі) чи у разі відмови у проведенні державної реєстрації прав - рішення державного реєстратора щодо відмови в державній реєстрації прав у паперовій формі (за бажанням заявника). На заяві, що долучається до документів, поданих для державної реєстрації прав, заявником у довільній формі зазначаються відомості про отримання документів у повному обсязі та проставляється власний підпис.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком … (п.40).

Так, згідно п.42 Порядку ... для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Разом з цим, п.43 Порядку … визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення по господарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з по господарської книги;

2) виписка з по господарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Враховуючи наявність рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, тобто позивачі реалізував своє право на захист в позасудовому порядку, внаслідок чого звернулися з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 11 (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги є чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим в селі Криничне Болградського району Одеської області від 02.10.1954 року на підставі актового запису № 24, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим в селі Криничне Болградського району Одеської області від 10.01.1964 року, актовий запис № 1 (а.с.15,16).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 в спадковому домоволодінні проживали і були зареєстровані: чоловік ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_1 та онучка ОСОБА_6 савична, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області № 126 від 12.02.2021 року (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи №1222/00, заведеної Болградською районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 вбачається, що з заявою до нотаріуса звернувся від свого імені та від імені свого сина, ОСОБА_2 , чоловік померлої ОСОБА_4 про прийняття спадщини за законом після смерті дружини (матері). Спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельний пай, розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах, розташований в СВК «Криничне» с. Криничне Болградського району Одеської області (а.с.38-53).

Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно зі ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року).

Таким чином, позивач, як спадкоємці за законом першої черги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , шляхом звернення з заявою до нотаріальної контори своєчасно прийняли спадщину після смерті дружини (матері). На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, вони набули право на це майно, а саме на 1/12 частину кожний житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями при ньому, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим на підставі актового запису про смерть №36 від 19.09.2011 року, складеним Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.8).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому як члену колгоспного двору, та 1/12 частина будинку, яку він успадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_3 .

Згідно довідок Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області № 128,129 від 12.02.2021 року, на час смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані та проживали його син, ОСОБА_2 зі своєю дружиною, позивачкою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_8 (а.с.12,13).

З досліджених матеріалів спадкової справи № 136-Б/2018, заведеної Третьою одеською державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 слідує, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернувся син ОСОБА_2 та отримав два свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (а.с.54-93).

Разом з цим, свідоцтво про право на спадщину за законом на частини в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 - не видавалось у зв`язку з відсутністю у заявника правовстановлюючих документів на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим на підставі актового запису про смерть №751 від 31.05.2018 року, складеним Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.9).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому як члену колгоспного двору, 1/12 частина будинку, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 та 3/12 частин будинку, які він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 .

З досліджених матеріалів спадкової справи № 5-Б/2018, заведеної Київською державною нотаріальною конторою у місті Одеса щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася 08.11.2018 року його дружина, позивач ОСОБА_1 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні частки. Діти спадкодавця ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своїми заявами відмовилися від прийняття спадщини після батька (а.с.116-130).

Разом з цим, державний нотаріус Лєсогоров Д.О. відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на частки в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на домоволодіння на ім`я спадкодавця, що підтверджується постановою від 30.07.2020 року (а.с.24).

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно зі ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.120, 123, 524, 526, 529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст.182, 328, 216-1218, 1221, 1262, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст.4, 5, 10, 13, 81-83, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженкою с.Криничне Болградського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 12.02.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя С.О.Висоцький