Справа № 150/137/20
Провадження № 22-ц/801/1819/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Цимбалюк Л. П.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

20 жовтня 2022 рокуСправа № 150/137/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького сирзаводу на базі потужностей «Бімол» та товариства з обмеженою відповідальністю «Бімол» про стягнення заборгованості, що виникла у зв`язку із порушенням умов договору,

встановив:

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, 15 вересня 2022 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне провадження, мотивуючи тим, що при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення суду його представник присутнім не був. Копію рішення суду позивач отримав лише 16 серпня 2022 року, коли звернувся із заявою про видачу судового рішення, оскільки рішення суду йому не надсилалося. Докази вручення позивачу рішення суду до 16 серпня 2022 року в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для надання доказів того, що заява про видачу копії судового рішення від 16 серпня 2022 року не є повторною і є єдиним доказом дати отримання апелянтом копії судового рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06 жовтня 2022 року продовжено строк усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали, а саме для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку.

18 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що так як його представник адвокат Семко В.М. не приймав участь в судових засіданнях, припинив виконувати надане йому доручення та не повідомив його про результат розгляду справи, 12 липня 2022 року він самостійно звернувся до суду для вияснення вказаних обставин та просив надати копію технічного носія. Під диктовку працівників суду він написав декілька заяв, в тому числі і про ознайомлення з матеріалами справи. 13 липня 2022 року він отримав лише копії запису технічного носія, з матеріалами справи він не знайомився і оскаржуваного рішення суду не бачив. Йому також повідомили, що копію рішення суду було надіслано його представнику на електронну пошту і відповідно він є належним чином повідомленим про ухвалене рішення. Вказує, що заяви про ознайомлення з матеріалами справи він писав під диктовку працівників суду першої інстанції, а насправді отримував лише технічні записи судових засідань і підписував розписки, які не передбачені жодними інструкціями з діловодства, не розуміючи наслідки своїх дій.

Також ОСОБА_1 вказав, що 19 липня 2022 року він уклав договір з адвокатом Левицькою О.І., яка ознайомилася з матеріалами справи та надала консультації по справі. Оскільки у зв`язку з відпусткою ОСОБА_2 з 01 серпня 2022 року по 15 серпня 2022 року вона не змогла вчинити дій щодо апеляційного оскарження судового рішення, договірні відносини з нею були припинені 16 серпня 2022 року.

З 29 липня 2022 року по 15 серпня 2022 року він перебував на лікуванні в медичному закладі і лише після покращення стану здоров`я почав шукати іншого представника.

16 серпня 2022 року він уклав договір з адвокатом Верещаком В.М., якому повідомив про припинення договірних відносин з попередніми представниками, передав йому зроблені адвокатом Левицькою О.І. копії матеріалів справи та повідомив, що копію оскаржуваного рішення він отримав 16 серпня 2022 року.

Окремою причиною пропуску строку є значна сума судового збору, яка підлягала сплаті за подання апеляційної скарги.

Тому апеляційну скаргу на виконання його доручення адвокатом Верещаком В.М. підготовлено та подано протягом тридцяти днів з часу отримання позивачем повного рішення суду в місцевому суді.

Крім того, на даний час діє воєнний стан і відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду ухвалено 27 червня 2022 року, дата складення повного тексту рішення не зазначена.

Визначений ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк на подання апеляційної скарги - до 27 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 15 вересня 2022 року, тобто з пропуском визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України строку.

З положень ч. 2 ст. 354 ЦПК України слідує, що учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що копію повного рішення суду 04 липня 2022 року було надіслано на адресу ОСОБА_1 , однак, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (чи поштовий конверт із відміткою пошти про невручення) в матеріалах справи відсутнє.

12 липня 2022 року та 13 липня 2022 року ОСОБА_1 звертався до суду із заявами про ознайомлення з матеріалами справи, та в ці ж самі дні ознайомився зі справою (а.с.75,76 т.2).

19 липня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левицька О.І. звернулася до суду із заявою, в якій просила надати їй для ознайомлення матеріали справи. Відповідно до відмітки на вказаній заяві, представник позивача ознайомилася з матеріалами справи і зробила фотокопії 19 липня 2022 року (а.с.78 т.2).

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.06.2019 у справі №496/4158/13-ц та від 01.07.2020 у справі №456/2273/16-ц з приводу правомірності відліку строку на апеляційне оскарження з моменту ознайомлення з матеріалами справи, якщо це передувало отриманню копії оскаржуваного судового рішення, визначений ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження (тридцять днів з дня вручення повного рішення суду) почав обраховуватися саме з 13 липня 2022 року.

Апеляційну скаргу подано 15 вересня 2022 року - на шістдесят четвертий день з моменту ознайомлення з матеріалами справи та отримання її копій.

ОСОБА_1 стверджує, що заяви про ознайомлення з матеріалами справи він писав під диктовку працівників суду і лише з метою отримання копії технічного запису судового засідання, однак, по-перше, лише в заяві за 13 липня 2022 року міститься прохання видати копію технічного запису, попередня заява цього не містить, по-друге, є незрозумілим, з якого метою він приходив до суду та писав вказані заяви про ознайомлення, а також своїм підписом на заявах підтвердив факт ознайомлення, якщо він не мав при цьому наміру ознайомлювати зі справою.

Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України 20.08.2019 №814 передбачено, що факт ознайомлення із матеріалами справи фіксується працівником апарату суду в журналі видачі судових справ шляхом вчинення запису про те, хто і коли ознайомлювався зі справою (п. 3 розділу Х).

У п. 6 розділу Х Інструкції зазначено, що після ознайомлення з матеріалами судової справи така особа робить відповідний запис на своїй заяві про надання судової справи для ознайомлення (із обов`язковим зазначенням підпису, ініціалів та прізвища, дати ознайомлення), після чого заява долучається до матеріалів судової справи, що і було зроблено в даному випадку.

Сам заявник вказує, що він звернувся до суду у зв`язку з тим, що адвокат Семко В.М. не приймав участь в судових засіданнях після 16 лютого 2022 року, фактично припинив виконувати надане йому доручення та не повідомив про результат розгляду справи, тому він самостійно звернувся до суду для з`ясування вказаних обставин. Однак, без дослідження матеріалів справи встановлення вказаних обставин є неможливим.

Тому суд критично ставиться до доводів апелянта з приводу того, що він не знайомився з матеріалами справи, в тому числі з оскаржуваним рішенням.

Також ОСОБА_1 посилається на те, що з попередніми представниками адвокатами Семко В.М. та Левицькою О.І. він припинив договірні відносини і наразі, з 16 серпня 2022 року його інтереси представляє адвокат Верещак В.М. Оскільки заявник отримав копію оскаржуваного рішення суду 16 серпня 2022 року і в цей же день передав новому представнику зроблені адвокатом Левицькою О.І. копії матеріалів справи, строк на апеляційне оскарження слід відраховувати саме з цієї дати.

Апеляційний суд не погоджується з такою позицією апелянта, оскільки ці обставини (зміна представників) не може слугувати беззаперечною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У резолютивній частині оскаржуваного рішення зазначено про порядок його оскарження, тобто як ОСОБА_1 так і його попередньому представнику (адвокату Левицькій О.І.) було відомо про порядок, зокрема і про строк, апеляційного оскарження. Адвокат, як учасник справи, користується правами, які надані стороні, яку він представляє.

Сплата судового збору також не може бути підставою для зволікання із поданням апеляційної скарги, оскільки апелянт не був позбавлений можливості у разі наявності підстав подати клопотання про відстрочення (розстрочення, звільнення від сплати) судового збору.

Посилаючись на рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року апелянтом жодним чином не мотивовано, як саме правовий режим воєнного стану вплинув на неможливість подачі ним апеляційної скарги у строки, визначені ЦПК України.

Саме заявник повинен довести, що введення воєнного стану унеможливило будь-яким чином вчасно звернутися до суду із апеляційною скаргою, а не лише абстрактно зазначити про існування воєнного стану як поважної причини для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У даному випадку ОСОБА_1 явно недобросовісно користується своїми правами на ознайомлення з матеріалами справи, отримання копії судового рішення та зловживає своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання рішення суду.

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку, поважність якої, у свою чергу, має бути обґрунтовано та доведено належними у розумінні процесуального законодавства доказами та викладено у клопотанні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи те, що наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення такого строку буде суперечити вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відтак у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року слід відмовити.

Керуючись ст. 185, 357, 358, 381, 389 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького сирзаводу на базі потужностей «Бімол» та товариства з обмеженою відповідальністю «Бімол» про стягнення заборгованості, що виникла у зв`язку із порушенням умов договору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко