Постанова

Іменем України

28 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 452/481/21

провадження № 61-3910св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заявник - Акціонерне товариство «Альфа - Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Огорілком Юрієм Володимировичем, на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року у складі судді Галина В. П. та постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року у справі у складі колегії суддів: Левика Я. А., Копняк С. М., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2021 року Акціонерне товариство «Альфа - Банк» (далі - АТ «Альфа - Банк») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Заяву обґрунтовувало тим, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту від 16 травня 2011 року № 606АІ1 в сумі 234 495,47 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 517,43 грн.

Додатковим рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року вирішено, що заборгованість за договором про надання кредиту від 16 травня 2011 року № 606АІ1

в сумі 234 495,47 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 517,43 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» солідарно.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання кредиту змінено, зменшено суму, яка підлягає стягненню солідарно, з 234 495,47 грн до 225 959,20 грн.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нову постанову, якою стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судові витрати по 1 758,72 грн з кожного.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019 затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», зазначених у передавальному акті,

в АТ «Альфа-Банк» виникає з 15 жовтня 2019 року. Протоколом

№ 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк»

від 15 жовтня 2019 року визначено, що АТ «Альфа - Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року, додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року у нескасованій та незміненій апеляційним судом частині та постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року залишено без змін.

Посилаючись на те, що АТ «Альфа - Банк» набуло правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», просило замінити стягувача у виконавчому листі, виданому Самбірським міськрайонним судом Львівської області у справі № 452/926/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 225 959,20 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 08 лютого 2022 року заяву АТ «Альфа - Банк» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника -

АТ «Альфа-банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора

у справі № 452/926/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд мотивована тим, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» та правової позиції, висловленої Верховним Судом України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи), тощо, внаслідок чого до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним заяви про заміну стягувача.

Посилаючись на наведене, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, заява АТ «Альфа - Банк» про заміну стягувача на його правонаступника підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У травні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , подана адвокатом Огорілком Ю. В. на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, в якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Альфа - Банк», посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі з підстав порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Витребувано матеріали цивільної справи № 452/481/21 із суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_2 , подана адвокатом Огорілко Ю. В., мотивована тим, що суди попередніх інстанцій у порушення норм процесуального права не встановили обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не врахували, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відступлення права вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитними договорами укладеними з ОСОБА_1 .

Суди не звернули увагу на те, що у справі № 452/926/16-ц виконавчі листи не видавалися, а тому відсутні підстави для застосування правил заміни сторони виконавчого провадження до відкриття виконавчого провадження. Обов`язковою передумовою вирішення питання про заміну боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження є факт видачі виконавчого лита.

Суд апеляційної інстанції порушив право заявника та її представника на доступ до правосуддя, оскільки незважаючи на наявність клопотання представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю та неможливістю брати участь у судовому засіданні, розглянув справу за його відсутності.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2022 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту від 16 травня 2011 року

№ 606АІ1 в сумі 234 495,47 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 517,43 грн.

Додатковим рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року ухвалено, що заборгованість за договором про надання кредиту від 16 травня 2011 року № 606АІ1 в сумі

234 495,47 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 517,43 грн підлягають стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання кредиту від 16 травня 2011 року № 606АІ1 змінено, зменшено суму стягнення, з 234 495,47 грн до 225 959,20 грн.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь

ПАТ «Укрсоцбанк» судові витрати по 1 758,72 грн з кожного.

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року № 5/2019, затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», зазначених у передавальному акті,

в АТ «Альфа-Банк» виникає з 15 жовтня 2019 року. Протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня

2019 року визначено, що АТ «Альфа - Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

Постановою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року, додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року у нескасованій та незміненій апеляційним судом частині та постанову Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року залишено без змін.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 , подана адвокатом Огорілком Ю. В., підлягає задоволенню частково з таких підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (провадження № 61-37цс20) зазначено, що для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідним є встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження

№ 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що: «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Зважаючи на встановлений факт наявності невиконаного грошового зобов`язання в розмірі 225 959,20 грн станом на 15 жовтня 2019 року, день коли АТ «Альфа - Банк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що АТ «Альфа - Банк» набуло усіх прав кредитора за зобов`язаннями солідарних боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором

від 16 травня 2011 року № 606АІ1 з додатковими до нього договорами (угодами), а також договорами укладеними на забезпечення його виконання.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 травня 2018 року, змінені постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 серпня 2018 року, не виконані. Виконавчі листи у справі 452/926/16-ц не видавалися, виконавче провадження не відкривалося, на момент звернення АТ «Альфа - Банк» із заявою про заміну сторони виконавчого провадження строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив.

З огляду на наведене, обґрунтованими є доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні, оскільки до відкриття виконавчого провадження АТ «Альфа - Банк» є лише стягувачем у виконавчому документі.

Разом з тим, Верховний Суд не погоджується з доводами заявника про те, що обов`язковою умовою для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження є факт видачі виконавчого листа.

Відхиляючи такі доводи, суд застосовує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2-а-3494/11 та від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, відповідно до яких заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво), можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, що відбувається виключно за рішенням суду, незалежно від того, чи виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у статті 129-1Конститції України, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, рішення «Валерій Фуклєв проти України», заява 6318/03).

Верховний Суд зауважує, що наявність лише факту правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав АТ «Альфа - Банк» на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, головною метою якого є своєчасне та реальне виконання судового рішення.

Таким чином, відсутність виконавчого листа не є перешкодою для реалізації прав сторони, яких вона набула в матеріальному правонаступництві у спірних правовідносинах.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 червня

2021 року у справі № 0417/7776/2012 (провадження № 61-5419св21).

Ураховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій повно встановили обставини справи, надали належну оцінку наявним у справі доказам та дійшли правильного висновку про наявність у АТ «Альфа - Банк» матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах, однак неправильно застосували положення статті 442 ЦПК України, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про заміну стягувача у виконавчому провадженні, замість заміни стягувача у виконавчому документі, оскаржувана ухвала Самбірського міськрайонного суду Львівської області та постанова Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року підлягають зміні, шляхом зазначення про заміну стягувача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа - Банк» у виконавчих листах у справі № 452/926/16-ц.

Доводи касаційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження відступлення права вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» на користь АТ «Альфа - Банк» за кредитними договорами укладеними з ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки у справі, яка переглядається АТ «Альфа - Банк» набуло прав нового кредитора не у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги, а у зв`язку з реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникло у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження передавального акту - з 15 жовтня 2019 року.

Щодо доводів заявника про порушення апеляційним судом норм процесуального права

Перевіряючи доводи заявника про розгляд апеляційним судом справи за відсутності заявника, Верховний Суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору за відсутності учасника справи.

З матеріалів справи убачається, що 06 лютого 2022 року представник

ОСОБА_2 - Огорілко Ю. В. надіслав до апеляційного суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його непрацездатністю та неможливістю прибути у судове засідання. Суд апеляційної інстанції розглянув зазначене клопотання та дійшов висновку про залишення його без задоволення, оскільки у медичному висновку про тимчасову непрацездатність, доданому до клопотання, не вказано особу щодо якої сформований медичний висновок про тимчасову непрацездатність. Будь-яких доводів, а також доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_2 особисто взяти участь у судовому засідання, заявник не навів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Оскільки внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права суди дійшли помилкового висновку про заміну стягувача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа - Банк» у виконавчому провадженні, оскаржувані судові рішення підлягають зміні, шляхом зазначення про заміну стягувача АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа - Банк» у виконавчих листах у справі № 452/926/16-ц. з

Щодо вирішення питання розподілу судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої вказаної статті), у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи в суді касаційної інстанції Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваних судових рішень, що не вплинуло на правильність вирішення судами спору по суті, понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Огорілком Юрієм Володимировичем, задовольнити частково.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року змінити.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» у виконавчих листах у справі №452/926/16ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик