Дата документу 18.10.2022Справа № 554/7344/22
Провадження № 2/554/3516/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2022 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,

встановила:

у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою від 25.01.2022 року у розмірі 90000 грн.

11.10.2022 року сторони звернулися до суду із заявою про затвердження мирової угоди. відповідно до якої сторони домовилися, що в рахунок погашення заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 передає, а позивач приймає у власність нерухоме майно, зокрема земельні ділянки.

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що положення мирової угоди суперечать вимогам чинного законодавства та заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини другоїстатті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з частиною першою 1статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними;

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Відповідно до позову предметом спору у цій справі є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за борговою розпискою, в той час, як подана заява про затвердження мирової угоди стосується визнання права власності на земельні ділянки.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана відповідно до її умов, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами. Її зміст зводиться до виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке, за твердженням сторін, належить відповідачеві.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормамстатті 207 ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленимЗаконом України «Про виконавче провадження».

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, відсутності позивача в судовому засіданні та неможливості роз`яснити йому наслідки укладання мирової угоди та впевнитися, що умови мирової угоди не стосуються прав третіх осіб, вважає, що така угода не може бути затвердженою, оскільки умови мирової угоди, яка укладена між сторонами, суперечать діючому законодавству.

Крім цього, згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що у даній справі відсутній предмет спору між сторонами, оскільки вони дійшли згоди щодо спірної заборгованості за борговою розпискою та медоди її погашення.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, що на момент розгляду справи відсутній предмет спору, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 13, 255, 256,258, 260, 261, 353, 354, пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у затвердженні мирової угоди, укладеної в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, - відмовити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.

Копію ухвали суду направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня її складання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Н.В. Тімошенко