Справа № 457/719/22
провадження №2-о/457/25/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з заявою до Трускавецького міського суду Львівської області, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що звернувшись до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком нею було отримано рішення про відмову в призначенні пенсії від 19 липня 2022 року у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1979 року по 25 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 . Рішення про відмову мотивоване тим, що прізвище у трудовій книжці не відповідає даним паспорта громадянина України. У трудовійкнижці НОМЕР_2 вказано прізвище, ім`я та по батькові російською мовою « ОСОБА_2 », а після відновлення дошлюбного прізвища « ОСОБА_3 ». Зазначає, що у свідоцтві про народження вказано прізвище, імя та по батькові вказано « ОСОБА_1 », у паспорті громадянина України у графі «Прізвище» зазначено ОСОБА_4 , а у графі «Прізвище/ ОСОБА_5 » ОСОБА_6 . Розбіжності у написанні прізвищ російською та українською мовами виникли через недосконале заповнення документів. Факт належності їй трудової книжки підтверджується довідкою від 03 серпня 2022 року виданою ТОВ «Карпати Круїз» про прийняття на посаду старшого бухгалтера з 02 грудня 2019 року, згідно з наказом. Звільнена з займаної посади з 30 червня 2022 року по ч.1 ст. 38 КЗпП відповідно до наказу. Відповідні записи занесені до трудової книжки НОМЕР_3 . Тому просить встановити, що трудова книжка НОМЕР_3 , видана на ім`я « ОСОБА_3 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заінтересована особа через свого уповноваженого представника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 2 юридичного управління О.Козубподала відзив в якому просить заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду. Зазначає, що встановлення в заяві ОСОБА_1 факту, що має юридичне значення тягне за собою не тільки вирішення питання щодо встановлення факту приналежності їй диплому про навчання та трудової книжки, а й поширюється на інші правовідносини, пов`язані з призначенням пенсії за віком і виплатою пенсії, про що заперечує Головне управління. Головним управлінням ПФ України в м.Києві встановлено відсутність права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення у момент звернення до ПФ України. Не можуть розглядатись у порядку цивільного судочинства заяви про встановлення фактів, які стосуються пенсій. Обставини наведені в заяві свідчать про наявність спору про право на призначення пенсії, отримання пенсії та пільг, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, проте направила на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з наступних підстав.
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).
Згідно із статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
В силу частин 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України також визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Згідно ч. 1 статті 28 ЦК України ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 16 серпня 2022 року Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний запис за № 59.

Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого заявниці 26 вересня 2015 року Трускавецьким МС ГУ ДМС України у Львівській області, вказано: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 , заповненої 24 серпня 1987 року на прізвище " ОСОБА_6 " на ім`я " ОСОБА_7 " по батькові « ОСОБА_8 » російською мовою, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вищою освітою.
Згідно запису №41 та №42 в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпати Круїз» прийнята на роботу на посаду старшого бухгалтера, згідно наказу №05 від 29 листопада 2019 року та згідно наказу №23 від 27 червня 2022 року, звільнена із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по віку.
Відповідно до довідки №75 від 03 серпня 2022 року виданої ТОВ «Карпати Круїз» ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду старшого бухгалтера з 02 грудня 2019 року та звільнено її із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по віку з 30 червня 2022 року.
Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулась до Відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Проте рішенням від 19 липня 2022 року № 27, у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відмовлено, оскільки в трудовій книжці її прізвище не відповідає паспортним даним.

За встановлених обставин справи суд вважає, що в трудовій книжці заявниці на першій сторінці неправильно записано її прізвище, власне ім`я та по батькові, що, власне, й зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки з метою приведення у відповідність документів, необхідних для звернення у подальшому з питання призначення пенсії. І оскільки заявницею не ставиться питання підтвердження трудового (страхового) стажу, а лише підтвердження належності їй трудової книжки для реалізації права звернення щодо вирішення питання пенсійного забезпечення, тому на даному етапі не вбачається спору про право.
При цьому суд вважає за необхідне вказати, що на заявника не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, котрі зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, котрі зазначені в його трудовій книжці.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (із подальшими змінами та доповненнями), за змістом котрого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт1 Порядку).
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
А тому, беручи до уваги також те, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації права пенсійного забезпечення, при цьому внести відповідні виправлення до зазначеного документа в позасудовому порядку заявник не має можливості, відтак подана заява піставна та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що трудова книжка НОМЕР_3 , видана на ім`я « ОСОБА_3 » належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: В. І. Марчук