Провадження номер 2/741/370/22
Єдиний унікальний номер 741/419/22
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2022 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

за участі секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Куйбишева, що знаходилося на території Носівської міської ради Ніжинського району (раніше Червонопартизанської сільської ради Носівського району) Чернігівської області, площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало її померлому сину ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0304425, виданого на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, зареєстрованого 01 червня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1459, яке вона фактично успадкувала після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким свій пай заповіла похресниці ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після її смерті як спадкоємець за заповітом.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за законом за правом представлення, адже її батько ОСОБА_4 (син ОСОБА_3 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше за ОСОБА_3 .

На момент смерті ОСОБА_3 позивач знала про наявність заповіту і вважала, що заповіт охоплював все майно спадкодавця, яке належало їй на момент смерті, тому не подала заяву про прийняття спадщини. Про те, що заповіт був складений не на все майно спадкодавця, позивач дізналася тільки нещодавно.

Позивач зверталася до Носівської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після померлої на право на земельну частку (пай), яку ОСОБА_3 фактично успадкувала після смерті свого сина ОСОБА_4 . Нотаріусом роз`яснено, що неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також у зв`язку з тим, що позивач не зверталася із заявою про прийняття спадщини.

Оскільки позивач до недавнього часу вважала, що заповітом ОСОБА_3 було охоплене все майно останньої, то вважає, що причина пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною. Саме тому позивач просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 28 червня 2022 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 вересня 2022 року.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2022 року.

У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій зазначила, що вона підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 33).

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада просить справу розглянути за відсутності свого представника за наявними в ній матеріалами та дослідженими в судовому засіданні доказами, рішення суду просить винести на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства України (а. с. 29).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але до початку судового розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог, не заперечує проти визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи та вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червоні Партизани Носівського району (нині с. Володькова Дівиця Ніжинського району) померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

На день своєї смерті ОСОБА_3 проживала по АДРЕСА_1 одна, що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 03 квітня 2019 року № 14-28/47 (а. с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить, у тому числі і право земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Куйбишева, що знаходилося на території Носівської міської ради Ніжинського району (раніше Червонопартизанської сільської ради Носівського району) Чернігівської області, площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало її померлому сину ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0304425, виданого на підставі рішення Носівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 01 липня 1996 року № 155, Носівською районною державною адміністрацією Чернігівської області, зареєстрованого 01 червня 2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1459, яке вона фактично успадкувала після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав. Ці обставини підтверджуються повідомленням відділу у Носівському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09 липня 2020 року № 29-25-0.32-365/112-20 (а. с. 11), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а. с. 4), копією довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 07 червня 2018 року № 14-27/43 (а. с. 4), копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 квітня 2021 року № 441/02-31 (а. с. 12).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 29 жовтня 2007 року, ОСОБА_5 , секретарем виконавчого комітету Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 445, яким належне їй право на земельну частку (пай), підтверджене державними актами на право власності на земельну ділянку (пай) ЧН № 014527, 063374, в разі виділення його в натурі земельну ділянку на території Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, заповідала ОСОБА_2 (а. с. 25).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 № 65/2016, відкритої Носівською районною державною нотаріальною контрою, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,4950 га та 0,3848 га (а. с. 24-26).

Судом встановлено, що право земельну частку (пай) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Куйбишева, що знаходилося на території Носівської міської ради Ніжинського району (раніше Червонопартизанської сільської ради Носівського району) Чернігівської області, площею 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому сину ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0304425, яке вона фактично успадкувала після його смерті, але не яке не оформила своїх спадкових прав, не охоплене заповітом ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Отже, спадкування вищевказаного права на земельну частку (пай) здійснюється за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за правом представлення, оскільки вона є онукою спадкодавця по лінії батька ОСОБА_4 , який помер раніше від ОСОБА_3 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України ОСОБА_4 (а. с. 5), копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а. с. 7), копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_7 ОСОБА_8 (а. с. 8), копією свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а. с. 9), копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а. с. 10), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 (а. с. 4).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини та не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Як слідує з правової позиції Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач жодним чином не оспорював доводи позивача, викладені у позовній заяві. Крім того, третя особа ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті останньої, та оформила право на спадкове майно, визначене в заповіті, не заперечувала проти визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд ураховує, що Носівська ОТГ в особі Носівської міської ради Чернігівської області є належним відповідачем по справі, оскільки має право на спадкове майно (у розумінні ст. 1277 ЦК України відумерлість спадщини), інші спадкоємці за законом, які претендують на спадкове майно ОСОБА_3 , відсутні. Натомість позивач указує, що на момент смерті спадкодавця вона знала про наявність заповіту ОСОБА_3 і вважала, що заповітом охоплене все майно спадкодавця, яке належало їй на момент смерті, тому й не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за законом. Ці обставини у своїй сукупності підтверджують вимоги позову.

Ураховуючи, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом, інші спадкоємці за законом відсутні, спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 наразі оформила свої спадкові права на майно, визначене в заповіті, суд робить висновок про необхідність задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 1217, 1223, 1245, 1266, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2022 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА