РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1018/22

Провадження №2-о/568/45/22

02 листопада 2022 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - належності документу, посилаючись на те, що вона звернулась до Управління обслуговування громадян №8 Головного управління пенсійного фонду України у Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком. Для підтвердження стажу роботи їй необхідно було надати трудову книжку та диплом про навчання.

При огляді документів було виявлено, що в дипломі її ім`я зазначено як ОСОБА_2 », в трудовій книжці також « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про шлюб « ОСОБА_2 ».

В паспорті ім`я записано як « ОСОБА_2 », що в перекладі на російську мову на другій сторінці паспорта « ОСОБА_2 », отже при записі в свідоцтві про шлюб, дипломі та в трудовій книжці було допущено помилку.

Зазначає, що у зв`язку з цим, у рішенні про призначення пенсії 30.08.2022 року №23 їй не зараховано до стажу роботи навчання в інституті та перше місце роботи з 14.03.1984 року по 17.08.1988 року.

Виправити дані помилки у досудовому порядку неможливо, тому вона була вимушена звернутись до суду з метою захисту свого порушеного права.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"(з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:

1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв`язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;

3) якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993р., встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, при цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності цього документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Так, дійсно згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 15 грудня 1997 року Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області, ім`я заявниці ОСОБА_1 .

Однак, відповідно до копії трудової книжки серія НОМЕР_2 ПІБ заявниці вказано « ОСОБА_1 » на мові оригіналу, що не відповідає даним паспорту серії НОМЕР_1 .

Також, відповідно до копії диплому серія НОМЕР_3 про навчання у Вологодському молочному інституті в м. Вологда з 1979 року по 1984 рік, ПІБ заявниці вказано « ОСОБА_3 » на мові оригіналу, що не відповідає даним паспорту серії НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 виданого 19 лютого 1984 року Боратинською сільською радою Червоноармійського району Ровенської області ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила прзвище на « ОСОБА_5 ».

Встановлення факту належності трудової книжки та диплому, має для заявниці юридичне значення, так як із встановлення даного факту залежить виникнення майнових прав, призначенні пенсії за віком. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею права на пенсійні забезпечення.

Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Так, відповідність диплому НОМЕР_3 про навчання у Вологодському молочному інституті в м. Вологда з 1979 року по 1984 рік та трудової книжки серія НОМЕР_2 підтверджуються наступними доказами: копією паспорта серії НОМЕР_1 , сам диплом НОМЕР_3 та трудова книжка НОМЕР_2 , де решта персональних даних заявниці записані вірно.

Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності диплому та трудової книжки потрібно заявниці для того, щоб вона мала можливість оформити пенсію, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, суд приходить до переконання, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про встановлення факту належності свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 виданого 19 лютого 1984 року Боратинською сільською радою Червоноармійського району Ровенської області, згідно якого ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 , після чого змінила прзвище на « ОСОБА_5 » слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Керуючись 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_2 , виданої 15.03.1984р. на ім`я « ОСОБА_1 ».

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 диплому Вологодського молочного інституту серії НОМЕР_3 , виданого 28.01.1984 р. на ім`я « ОСОБА_3 ».

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.11.2022р.

Суддя О.М. Делалова