Провадження № 2/344/312/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В., Дементьєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТДВ СК Альфа-Гарант про стягнення 413 052, 00 грн. на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнення судових витрат

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТДВ СК Альфа-Гарант про стягнення 413 052, 00 грн. на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнення судових витрат, мотивуючи тим, що 30.06. 2019 року в 05 год 50 хв по вул. Миру в с. Драгомирчани сталася дорожно-транспортна пригода, за його участю, який керував автомобілем Hyndai Santa Fe д.н.3. НОМЕР_1 та відповідачки ОСОБА_2 , яка керувала автомобілем Opel Astra д.н.3. НОМЕР_2 . В результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль. 06.08.2019 року Тисменицький районний суду у справі визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні ДТП. Нa момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу АМ - 008186813 сума страхового ліміту - 100 000 грн. Згідно висновку експерта №13 від 02.08.2019р.: Вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe д.Н.3. НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП в цінах на час закінчення виконання даного дослідження - 02.08.2019р. складає 607006 грн. 68коп.; Матеріальний збиток який було спричинено власнику автомобіля Hyndai Santa Fe д.Н.3. НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП складає 607006 грн. 68коп. 27.09.2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» сплатила належне йому страхове відшкодування в сумі 100 000 грн. Страховиком заподіювача шкоди повернуто лише частину від понесених ним збитків, в межах страхового ліміту, та сума виплати є недостатньою для відшкодування понесених збитків в повному обсязі. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить суму із розрахунку 607006,68 грн.- 100 000грн. = 507006, 68 грн. Після отримання страхового відшкодування, він звернувся до відповідачки з проханням відшкодувати завдані з її вини збитки в сумі яка залишилась не виплаченою . Однак, відповідачка не відшкодувала завдану шкоду. Просив стягнути з відповідачки на його користь 507 006,68 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, та стягнути судові витрати.

08.01.2020 року відповідачка подала відзив на позов відповідно до якого з позовними вимогами, викладеними позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві, не поголжується, вважає позовну заяву необгрунтованою. Зазначила, що висновок експерта № 13 судової автотоварознавчої експертизи від 02.08.2019 року викликає сумнів у його правильності. Експерт жодним чином не зазначив, чому вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Hundai Santa Fe реєстраційний НОМЕР_1 є тотожним ринковій вартості колісного транспортного засобу без врахування пошкоджень у ДТП, при тому, що в дослідницькій частині висновку зазначено інші суми. У своїй позовній заяві позивач жодним чином не відмічає ту обставину, що пошкоджений автомобіль має певну ринкову вартість. Вартість автомобіля без врахування пошкоджень у ДТП у пошкодженому після ДТП стані не визначалася, як то вбачасться зі змісту позовної заяви. У зв`язку з цим на відповідача може бути покладений необгрунтований надмірний тягар по відшкодуванню матеріальної шкоди, по значно перевищує фактично завдану (а.с.41-45).

29.01.2020 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що 23.01. 2020 року судовий експерт Біланюк В. М. доопрацював висновок №13 від 02.08.2019 року. Даний висновок було доопрацьовано, у зв`язку з тим, що при оформленні п.1 заключної частини (ВИСНОВКИ) допущена технічна помилка ( описка) де помилково вказано, що вартість- відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe Д.H.3. НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті ДТП, в цінах на час виконання дослідження - 02.08.2019р. складае : 607006,78грн. замість 638097, 71 грн. Та відповідно в доопрацьованому Висновку судового експерта №13д, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП, в цінах на час виконання дослідження - 02.08.2019р. складає: 638097, 71 грн. Судовим експертом було визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля, яка складає 638097,71 грн, також, судовий екоперт визначив розмір шкоди за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Тому при вирахуванні суми яка підлягає стягненню з відповідачки було взято саме суму 607006,78грн. (а.с.61-63).

08.12.2020 року ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.12.2020 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 507 006, 68 грн. на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнення судових витрат, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТДВ СК Альфа-Гарант.( а.с.112).

01.02.2021 року позивач подав заяву про зміну підстав та зменшення позовних вимог. Вказав, що в час карантинних обмежень йому був необхідний власний транспортний засіб для можливості працювати та забезпечувати свою сім`ю. Оскільки продати пошкоджений транспортний засіб він не зміг, тому змушений був його відремонтувати. Оскільки автомобіль був сильно пошкоджений та для його ремонту необхідно було замовляти деталі, що підлягають заміні, тому ремонт зайняв декілька місяців. Згідно рахунку фактури та акту виконаних робіт № 2701 від 27.01.2021р. загальна вартість ремонту автомобіля (яка включає в себе роботу, витратні матеріали та деталі що підлягають заміні) без знижки складає 545 800,56грн.; зі знижкою 6% = 513052,53 грн. Тобто за ремонт автомобіля Hyndai Santa Fe д.н.3. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , який було пошкоджено в ДТП, яка трапилась із вини відповідачки, ним було оплачено 513052,00 грн., Тому розмір матеріального збитку завданого відповідачкою складає 413052, 00грн., із розрахунку 513052,00грн. (оплата за ремонт автомобіля) - 100 000 грн. (розмір отриманого страхового відшкодування) (а.с.136-139).

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у позові, просив позов задоволити.

Представник відповідачки проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник ТДВ СК Альфа-Гарант в судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи.

Беручи до уваги пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 30 червня 2019 року в 05 год 50 хв по вул. Миру в с. Драгомирчани керуючи автомобілем Opel Astra д.н.3. НОМЕР_2 , не врахувала дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги, не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічну руху та скоїла зіткнення з автомобілем Hyndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

06.08.2019 року постановою Тисменицького районного суду ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.(а.с.6).

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно полісу №АМ 8186813 діючий від 30.06.2019 року автомобіль марки Opel Astra д.н.3. НОМЕР_2 застрахований у ТДВ СК Альфа -Гарант (а.с.46).

ОСОБА_1 26.07.2019 року звернувся до Генерального директора ТДВ Страхова компаніям «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП від потерпілого, яка сталася 30.06.2019 року та із заявою про страхове відшкодування (а.с.117).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звертався із заявою №249601703 від 05.11.2019 року до ТСУ 2643 МВС в Івано-Франківській області про перереєстрацію ТЗ за договором фінансового лізингу (а.с.196).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.8-16).

Згідно відповіді ТСЦ МВС №2643 від 13.10.2021 року, під час перереєстрації оцінка транспортного засобу вказаного транспортного засобу не проводилася (а.с.195).

Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення №342 від 27.09.2019 року, ТДВ СК Альфа -Гарант сплатило позивачу страхове відшкодування у сумі 100 000,00 грн. (а.с. 7, 131).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до висновку експерта №13д судової авто товарознавчої експрертизи, який складений 02.08.2019 року, допрацьований 23.01.2020 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП, в цінах на час закінчення виконання дослідження 02.08.2019 року, складає 638 097,71 грн.; вартість матеріального збитку, спричинений власнику автомобіля Hyndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП, в цінах на час закінчення виконання дослідження 02.08.2019 року, складає 607 006,68 грн. (а.с. 64-84).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено ремонт даного автомобіля.

Згідно рахунку фактури та акту виконаних робіт №2701 вд 27.01.2021 року загальна вартість ремонту (яка включає в себе роботу, витратні матеріали та деталі що підлягають заміні) зі зніжкою 6 % складає 513 052 грн. (а.с.142-144)

Даний ремонт було оплачено позивачем, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеда №270121 (а.с.142).

Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_2 , перевищує сплачений ТДВ СК Альфа -Гарант розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та сплаченим страховим відшкодуванням.

Отже, судом встановлено, що позивачем документально підтверджено розмір і оплата проведеного ремонту автомобіля, та саме цю суму суд приймає до уваги при визначені розміру матеріального збитку, оскільки вона підтверджена відповідними документами та не перевищує суму, яка встановлена висновком судової авто-товарознавчої експертизи.

Ураховуючи те, що різниця між фактичним розміром шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, виплаченою позивачу ТДВ СК Альфа -Гарант та матеріального збитку становить 413 052,00 грн. (513 052,00 грн. - 100 000 грн), а тому таку слід стягнути з відповідача.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи сторін та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача як винної особи підлягає стягненню 413 052,00 грн. матеріальної шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та страховим відшкодуванням.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовна заява позивача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень за складання позовної заяви, то суд виходить з наступного.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з вимогами ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Згідно позову, позивач зазначив, що сума понесених витрат складається із суми сплаченої за складання позовної заяви в розмірі 5 000 грн.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог і в частині витрат на правничу допомогу, вважаючи їх не необгрунтованими.

Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено ордером на надання правової допомоги, та квитанцією до прибуткового касового ордеру №08 від 05.12.2019 року про оплату позивачем 5000 грн. за складання позовної заяви (а.с. 34,88).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 5 000 грн. є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому цю суму слід стягнути з відповідача.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення вартості судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 4200 грн. Оскільки дані витрати підтверджуються квитанцією про їх оплату і оскільки позов задоволено, то ці витрати слід стягнути з позивача в користь відповідача.

З урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 4 130,52 грн. сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 7, 8, 141, 263-265 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТДВ СК Альфа-Гарант про стягнення 413 052, 00 грн. на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; стягнення судових витрат - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 413 052 (чотириста тринадцять тисяч п`ятдесят дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., 4 200 грн. витрат на проведення експертири, та 4 130,52 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 27.10.2022 року.

Суддя Пастернак І.А.