Справа № 577/1328/22
Провадження № 2/577/466/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

представника позивача Савенок Є.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Соляника Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з лютого 2014 по грудень 2021 року включно в розмірі 40082,19 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . За період з лютого 2014 року по 03 вересня 2019 року вказані послуги були надані на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання № 1073 від 01.10.2006. У період з 04.09.2019 по 21.11.2021 послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення надавалися відповідачам на підставі Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830. З 22 листопада 2021 по грудень 2021 послуга з постачання теплової енергії надавалася на підставі індивідуального договору. 22.10.21 Конотопською міською радою опубліковано індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії виконавцем яких є позивач. Співвласники буд. АДРЕСА_2 не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з позивачем. Індивідуальний договір є укладений між позивачем та відповідачами та набрав чинності 22.11.2021. Відповідачі не вносили оплату за надані їм послуги з постачання теплової енергії у зв`язку з чим за період з лютого 2014 по грудень 2021 утворилася заборгованість в розмірі 40082,19 грн. Позивач зазначає, що останній платіж за спожиті послуги було здійснено в серпні 2020 року на суму 800 грн., що підтверджується довідкою про стан розрахунків і свідчить про переривання строку позовної давності.

10 жовтня 2022 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Соляник Д.О., після ознайомлення 26.09.2022 з матеріалами справи (а.с.107), надав відзив на позов у якому прохав відмовити в задоволенні позову за пропуском строку позовної давності, мотивуючи тим, що за вимогою про сплату боргу з 20 квітня 2014 року строк позовної давності сплив 20 квітня 2017 року. Вчинення боржником будь-яких дій щодо визнання боргу поза межами строку позовної давності не може тягнути за собою його переривання (а.с. 113-114).

У відповіді на відзив від 19.10.2022, ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» зазначає, що вчинення відповідачами дій щодо визнання боргу відбувалося починаючи з листопада 2014 року, а не поза межами строку позовної давності. У період з лютого 2014 року по грудень 2021 року відповідачами проведені платежі: 10.11.2014 19.06.2016, 26.08.2015 та 13.07.2016 сплачено по 200 грн., 25.07.2018 150 грн., 31.07.2019 та 27.08.2019 сплачено по 500 грн., 26.11.2019 100 грн., 28.12.2019 2000 грн., та 18.08.2020 -800 грн. Вважає, що строк позовної давності постійно переривався. (а.с. 119-124).

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 13 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено о 12:45 год 28 липня 2022 року (а.с. 75).

28 липня 2022 року, за клопотанням позивача постановлено ухвалу якою залучено до участі в справі правонаступника ДП « Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» - ТОВ « Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон», судове засідання відкладено до 18 серпня 2022 року до 08:00 год (а.с. 92).

У судовому засіданні 18 серпня 2022 року постановлено ухвалу про участь відповідача ОСОБА_2 , який засуджений вироком суду від 30.03.2022 року, в режимі відеоконференції з ДУ «Харківська виправна колонія (№43) Харківської області, в судовому засіданні 01.09.2022 року о 11:00 год (а.с. 95,98).

01 вересня 2022 року судове засідання відкладено до 13:00 год 26 вересня 2022 року у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а. с. 100-101).

26 вересня 2022 року судове засідання відкладено до 13:30 год 13 жовтня за клопотанням представника відповідача про надання часу для ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с. 108).

У судовому засіданні 13 жовтня 2022 року постановлено ухвалу, із занесенням до журналу судового засідання, якою поновлено строк для подачі відзиву на позов, враховуючи, що позов надіслано простим поштовим відправленням (а.с. 77), докази його отримання відповідачем відсутні. Представник відповідача адвокат Соляник Д.О. 26 вересня 2022 року ознайомився з матеріалами справи (а.с. 107) і 10.10.2022 року підготував відзив, але з поважних причин не зміг здати його до канцелярії суду у зв`язку із відсутністю світла протягом всього робочого дня в суді 10.10.2022 року, а також тривалими повітряними тривогами 10 та 11 жовтня 2022 року. Відзив на позов надано суду 12 жовтня 2022 року (а.с. 113). Крім того, 13 жовтня 2022 року судове засідання відкладено до 15:00 год 27 жовтня 2022 року за клопотанням представника позивача про ознайомлення з відзивом і надання часу для подачі відповіді на відзив.

27 жовтня 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву до 08:40 год 28 жовтня 2022 року у зв`язку із відсутністю електроенергії в суді.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити, вважаючи, що строк позовної давності постійно переривався. Пояснила, що несплати заборгованості за комунальні послуги негативно впливає на діяльність ТОВ Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН», яке віднесено до підприємств оборонно-промислового комплексу України.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала і прохала відмовити в їх задоволенні за пропуском строку позовної давності. Суду пояснила, що за період з 2014 по 2017 рік платіжки за послуги надані позивачем не збереглися, бо пройшло вісім років. За загальним правилом строк позовної давності три роки. Весь час вона сплачувала лише поточну заборгованість. Так, у листопаді 2014 року вона сплатила 200 грн з нарахованих 283,77 грн. саме в листопаді. У червні 2015 року та в серпні 2015 року вона сплатила по 200 грн. за нараховані 283,77 грн. у березні та 183,10 грн у квітні 2015 року. Аналогічно у липні 2016 року вона сплатила 200 грн в рахунок оплати за березень та квітень поточного 2016 року. Чому позивач вважає це визнанням попереднього боргу невідомо. Просить суд застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 у задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будучи присутнім у судовому засіданні 01.09.2022 року на відеоконференцзв`язку позовні вимоги визнав.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 68-69).

01 листопада 2006 року між ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» та ОСОБА_1 був укладений договір 1073 про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Згідно якого, ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» брало на себе зобов`язання своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором (п. 1 договору) (а.с.14-17).

Відповідно до п. 29 договір діє протягом року і вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або допровнення.

Згідно листа ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» адресованого ОСОБА_4 від 29.01.2021 позивач направив проект договору №Р-32в/5-80Т від 23.11.2020 з індивідувальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії та роз`ясненням щодо укладання даного договору (а.с.18-19)

Відповідно до індивідуального договору від 21 жовтня 2021, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021) та заяви-приєднання ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» надає послуги з постачання теплової енергії (а.с.40-53).

Як вбачається з розрахунку боргу за комунальні послуги станом на 01.01.2022 по АДРЕСА_1 за період з лютого 2014 по грудень 2021 утворилася заборгованість в розмірі 40082,19 грн (а.с. 9-12). Детальний розрахунок заборгованості наведено в довідці про стан розрахунків на особовому рахунку НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. 54-59).

ІV. Норми права, застосовані судом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Крім того п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затв. постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктами п.п. 35 - 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затв. постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 830 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільногоправа або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).

V. Оцінка суду.

Дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідачами по справі визнається надання послуг з теплопостачання ТОВ «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон». Проте, відповідач ОСОБА_1 та її представник не визнає розмір заборгованості та просить суд застосувати строк позовної давності.

Перевіряючи доводи сторони відповідача про застосування до позовних вимог строків позовної давності, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач, відповідно до ст. 267 ЦК України, заявив клопотання про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного для після відповідної календарних дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Абзац 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, передбачає, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Судом встановлено, що порушення відповідачкою зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги розпочато - за теплопостачання з квітня 2014 року, а тому саме до квітня 2017 року з дотриманням трирічного строку позовної давності позивач мав право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, проте, позов пред`явлено лише в травні 2021 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, згідно з ч. 3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Враховуючи зазначене вище, суди повинні дослідити призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат, і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу встановити, чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу (правова позиція сформована на підставі постанови Верховного Суду України, номер 6-43цс17 від 22 березня 2017 року). Тобто, часткова оплата комунальних послуг не є підставою для переривання строку позовної давності. Однак, знову-таки, відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривається разом з учиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. При цьому визнання боргу повинно бути усвідомленим та свідчити про те, що особа згодна з його наявністю. Коли особа вносить плату за комунальні послуги, вона вказує відповідний місяць, і виконавець зобов`язаний зарахувати кошти саме за місяць, указаний у платіжному документі. Якщо особа не вказує місяць оплати або вносить суму більшу, ніж нараховано, виконавець на власний розсуд може віднести надлишок та непозначену суму до сплати заборгованості за попередні періоди. У цьому випадку суду потрібно встановлювати намір особи: чи хотіла вона сплатити попередню заборгованість. Усвідомлена оплата за попередній період є підставою для переривання строку позовної давності.

Дослідивши розрахунок заборгованості та довідку про стан розрахунків на особовому рахунку (а.с. 54-59), наданий позивачем встановлено, що у листопаді 2014 року ОСОБА_1 сплатила 200 грн. з нарахованих 283,77 грн. саме в листопаді. У червні 2015 року та в серпні 2015 року вона сплатила по 200 грн. за нараховані 283,77 грн. у березні та 183,10 грн у квітні 2015 року. Аналогічно у липні 2016 року вона сплатила 200 грн в рахунок оплати за березень та квітень поточного року. Весь час вона здійснювала оплату лише поточних платежів або платежів за попередній місяць поточного року, тобто усвідомленої оплати заборгованості за 2014 2017 роки відповідач ОСОБА_1 , на яку і відкрито особовий рахунок, не здійснювала. Тому суд приходить до висновку, що переривання строку позовної давності відсутнє з тих підстав, що відповідач сплачував не за період відносно якого просить застосувати строки позовної давності. Надане позивачем повідомлення за жовтень 2014 року суд визнає недопустимим доказом переривання строку позовної давності, оскільки вказівка «фактично сплачено 200,00 грн» не засвідчена банком, а сама копія яка містить печатку неналежної якості (а.с. 132).

Відтак, суд застосовує строки позовної давності та із зазначених підстав відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з лютого 2014 року по березень 2017 року.

Однак, суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 натупного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний закон набрав чинності 2 квітня 2020 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів заборгованості за період з квітня 2017 року по грудень 2021 року, оскільки за вказаний період строк позовної давності не пропущено.

За період з квітня 2017 року по грудень 2021 року відповідачам нараховано за послуги з теплопостачання 29 740,11 грн ( 85,27 + 384,16 + 855,60 + 893,20 + 1198,98 + (1264,29 + 1166,18 + 244,70) + (186,52 + 985,37 + 1284,83 + 1686,74) + (1658,15 + 622,23 + 343,94) + (136,78 + 1044,85 + 1031,69 + 1324,50) + (1181,26 + 948,32 + 555,43) + (338,13 +1022,29 + 1192,49 + 1568,51 + 1660,25) + (1875,38 + 385,85 + (23,45 х 5= 117,25) + (296,20 + 872,39 +1328,38) = 29 740,11 грн. (а.с. 56-57). При цьому за цей період сплачено 4050 грн (150 + 1000 + 100 + 2000 + 800 = 4050 грн). Також з нарахованої суми підлягає виключенню 832,6 грн. (154,75 + 103,17 + 341,40 + 233,28 = 832,6 грн.), що зазначені в графі перерахунок, на які за поясненнями представника позивача зменшувалася заборгованість.

Таким чином приймаючи до уваги довідку про стан розрахунків на особовому рахунку, зокрема суму боргу щомісячно саме на початок періоду, зазначену у графі всього, за вирахуванням сплачених сум у графі «сплачено», а також за вирахуванням сум перерахунку в січні-квітня 2020 року, пов`язаних зі зміною ціни на газ, за період з квітня 2017 року по грудень 2021 року з відповідачів підлягає до стягнення 24857,51 грн. (29740,11 4050 832,60) = 24857,51 грн.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено на суму 40082,19 грн, а задоволено на суму 24857,51 грн, тобто на 62 % (24857,51 х 100/40082,19).

За таких обставин з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1538,22 грн судового збору у дольовому порядку (2481 х 62 %/100%), тобто по 769,11 грн.

Керуючись ст. 34, 257, ч.3 ст. 267, 322, 509, 526, 541 ЦК України, ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст. 81, 89, 141, 206, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року по грудень 2021 року в розмірі 24857,51 грн.

Стягнути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» по 769,11 грн з кожного.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Державне підприємство «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» (, м. Конотоп, вул. Рябошапко, 25)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 02 листопада 2022 року.

Суддя Потій Н. В.