РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/7397/22

Номер провадження 2/495/2297/2022

25 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- шлюб зареєстрований 01.03.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №04 - розірвати;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі мінімальної заробітної платні установленої в Україні на момент подачі позовної заяви щомісячно, до досягненню дитиною ОСОБА_4 трирічного віку.

25.10.2022 року позивачка ОСОБА_1 надала уточнену позовну заяву, в якій просить суд:

- шлюб зареєстрований 01.03.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №04 - розірвати;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, надалі в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання в розмірі мінімальної заробітної платні установленої в Україні на момент подачі позовної заяви, щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

Стислий виклад обґрунтування позовних вимог
Позовні вимоги мотивовано тим, між позивачкою та відповідачем 01 березня 2013 року було зареєстровано шлюб, від шлюбу у подружжя народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка вказує, що подружні стосунки не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, втрати поваги один до одного, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Спільне господарство не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набуте під час спільного проживання відсутній. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утримані та виховані. На теперішній час позивачка ОСОБА_1 перебуває у декретній відпустці по догляду за спільним сином, малолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті чого не отримує жодного доходу. Позивачці достовірно відомо, що на момент звернення до суду з відповідним позовом, відповідач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника відділення персоналу та стройового штабу та має стабільний грошовий заробіток у розмірі не менше 21 000 грн на місяць, що дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому розмірі. На звернення позивачки в усній формі, щодо отримання грошових коштів на утримання дітей відповідач позитивно не реагує. Враховуючи вищевикладене позивачка з метою захисту своїх прав та законних інтересів, а також інтересів дітей змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Рух справи у суді
Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги заявлені в уточненій позовній заяві підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задовольнення.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстровано 01 березня 2013 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_2 від 01.03.2013 року, актовий запис №04.

Як зазначає позивачка, подружні стосунки не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, втрати поваги один до одного, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, а також з огляду на те, що відповідач позов в цій частині визнав, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 06 серпня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №788 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20 жовтня 2020 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №677.

Неповнолітні діти проживають разом з позивачем, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання. Неповнолітні діти знаходяться на утримані позивачки, а відповідач ухиляєтеся від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріальну допомогу на утримання спільних дітей систематично не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.Відповідач являється батьком дітей, а отже зобов`язаний забезпечити належний рівень життя дітям, є молодою особою, фізично здоровим, має постійну роботу з пристойним заробітком, інших утриманців не має. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частина перша статті 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Позивачка на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4 до досягнення нею трьохрічного віку, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, позбавлена можливості отримувати інші доходи, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, в зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі мінімальної заробітної платні установленої в Україні на момент подачі позовної заяви щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, а саме: з 22.09.2022 року та до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.1,2,4 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від користування його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи положення ч.2 ст.75, ч.2 ст. 84 СК України, приймаючи до уваги, що позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка проживає разом з нею, такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дитини, з якою проживає дитина, в період догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, законними, доказаними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не склалися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання відсутній. З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини та позицію сторін щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин.

Діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її повному утримані, проте відповідно до загальних правил спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182, статті 183 СК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючі з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, надалі в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття.

Крім того, при ухваленні рішення судом враховано, що наразі позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому не має можливості працювати та отримувати будь-які доходи, а тому вимоги позивачки в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на її утримання в розмірі мінімальної заробітної платні установленої в Україні на момент подачі позовної заяви щомісячно, до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

В той же, час позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992, 40 грн в дохід держави.

Керуючись статтями 75, 84, 180, 182-183, 191 Сімейного Кодексу України, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01 березня 2013 року у виконавчому комітеті Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №04.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер п/п НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер п/п НОМЕР_6 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, а саме: з 22.09.2022 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, надалі в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер п/п НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер п/п НОМЕР_6 ), аліменти на її утримання в розмірі мінімальної заробітної платні установленої в Україні на момент подачі позовної заяви щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом, а саме: з 22.09.2022 року та до досягненню ОСОБА_4 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер п/п НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп.).

Рішення суду у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.

Суддя Н.Д. Анісімова