Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3267/20 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є. О.
Категорія 53 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Трояновської Г.С, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №278/3267/20 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної держадміністрації, Служби автомобільних доріг в Житомирській області про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2021 року, яке ухвалене суддею Татуйко Є.О.

встановив:

В грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути в солідарному поряду з відповідачів на свою користь 52041,74 грн. майнової шкоди та 50000,00 грн моральної шкоди, понесеної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати.

В обґрунтування таких вимог зазначив, що 01 грудня 2017 року близько 23 год. 29 хв, на перехресті шосе Львів-Житомир та шосе Глибочиця-Станишівка, позивач керуючи автомобілем марки «Leхus ES350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на бордюрний камінь, який знаходиться в центі кругового перехрестя. Внаслідок винних дій відповідачів, які не організували дорожній рух шляхом розміщення необхідних дорожніх знаків та дорожньої розмітки, неналежного утримання проїзної частини відповідної ділянки дороги, позивачу завдано значної матеріальної шкоди в результаті пошкодження вказаного автомобіля на суму 52041,74 грн. та моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг органом управління автомобільними дорогами у Житомирській області є Служба автомобільних доріг у Житомирській області. Відповідно, відповідальність за шкоду, завдану неналежною організацією дорожнього руху шляхом розміщення необхідних дорожніх знаків та дорожньої розмітки та неналежним утримання проїзної частини відповідної ділянки дороги, в межах функціональних завдань належать до САД у Житомирській області. Крім того зазначає, що позивачем були надані належні та допустимі докази, які підтверджують наявність винних дій утримувача доріг, які призвели до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, а також розміру заподіяної шкоди.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник Служби автомобільних доріг в Житомирській областіпросила апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін. При цьому зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції під час розгляду справи вірно встановив обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з нормами чинного законодавства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем протиправності дій відповідачів та не надання доказів, які б свідчили про те, що саме відповідачі є відповідальними за утримання дороги в місці виникнення пригоди і саме вказані особи мають нести за це відповідальність.

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 01 грудня 2017 року близько 23 год. 29 хв., на перехресті шосе Львів-Житомир та шосе Глубочиця-Станишівка, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Lехus Е8350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на бордюрний камінь, який знаходився в центрі кругового перехрестя.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 02 грудня 2017 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 147409 та схема ДТП, в якій зазначено про відсутність освітлення місця ДТП, відсутність зовнішнього освітлення проїжджої частини в темний час доби, відсутність зовнішнього освітлення тротуару в темний час доби, відсутність дорожнього огородження вздовж проїжджої частини, відсутність пішохідного огородження вздовж тротуару або розподілювальної смуги.

02 грудня 2017 року була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 658547.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 серпня 2008 року у справі №127/27134/17, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно висновку експерта ФОП ОСОБА_2 № 01/Д/18 від 05 лютого 2018 року вбачається, що в даній дорожній ситуації, організація дорожнього руху на перехресті Левків -Житомир та Глубочиця-Станішивка, де організований круговий рух на момент скоєння ДТП не відповідав вимогам ПДР та ДСТУ-4100-2014 «Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування».

В даній дорожній ситуації водій автомобіля марки «Lехus Е8350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не буде мати можливості своїми односторонніми діями попередити дану дорожню пригоду. Крім того, з технічної точки зору, виникнення даної ДТП стало можливим із-за відсутності відповідної дорожньої інформації, яка надається водієві під час руху відповідними дорожніми знаками та горизонтальною дорожньою розміткою про дорожню обстановку.

Факт відсутності дорожньої розмітки на перехресті шосе Львів-Житомир та шосе Глубочиця-Станишівка зафіксований в акті огляду місця ДТП із фотознімками від 18.01.2018 року.

З наведеного вбачається, що станом 01 грудня 2017 року на перехресті Левків - Житомир та Глубочиця-Станішивка була відсутня організація дорожнього руху, а саме були відсутні дорожні знаки 4.10, 2.1, 1,4.1, та дорожня розмітка.

Крім того, у відповідності до висновку судового експерта №1510/18-21 від 25.07.2018 року, яка здійснена на виконання ухвали Вінницького міського суду у справі №127/27134/17, за результатами проведення автотехнічної експертизи, в заданій дорожній ситуації, відповідно до даних, які містяться у наданих матеріалах адміністративної справи, ОСОБА_1 не мав технічної можливості змістити праворуч чи ліворуч автомобіль без втрати поперечної стійкості (заносу) з метою об`їзду острівця безпеки перехрестя доріг Левків-Житомир та Глибочиця-Станишівка при виконанні ним технічних норм вимог п. 12.2, 12.3 ПДР України з моменту появи бордюрного огородження у полі зору водія, тому в діях Позивача в заданій дорожній ситуації невідповідностей технічним нормам вимог ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з даним ДТП, не вбачається.

Відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Складовими автомобільної дороги загального користування у межах смуги відведення є: земляне полотно; проїзна частина; дорожнє покриття; смуга руху; споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди; споруди шумозахисні; штучні споруди; засоби технологічного зв`язку; інженерне облаштування: спеціальні споруди та засоби, призначені для забезпечення безпечних та зручних умов руху (освітлення, стаціонарні комплекси вимірювання вагових і габаритних параметрів транспортних засобів, примусового зниження швидкості руху); архітектурне облаштування: архітектурні споруди та декоративні насадження, призначені для забезпечення естетичного вигляду автомобільних доріг; технічні засоби організації дорожнього руху, автопавільйони, лінійні споруди і комплекси, що забезпечують функціонування і збереження доріг; елементи санітарного облаштування; зелені насадження; спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів (ст.9 Закону).

За змістом ст. 10 ЗУ «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Органом державного керування автомобільними дорогами загального користування є Служба автомобільних доріг у Житомирській області, на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

Орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, зокрема, за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

За приписами розділу І «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМ України від 30 березня 1994 року №198, ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору.

Контроль за дотриманням цих Правил утримання здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та Державтоінспекцією.

Відповідно до пункту 1 Положення про Укравтодор, затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 439 , Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (пункт 3 Положення).

Засновником ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є держава в особі Укравтодору.

ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є юридичною особою, однак ухвалою суду Господарського суду Житомирської області від 06.03.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ДП «Житомирський облавтодор».

Служба автомобільних доріг у Житомирській області є державною організацією, що належить до сфери управління Укравтодору. Предметом діяльності Служби, зокрема, є розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху, забезпечення безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами.

Враховуючи аналіз наведених правових норм та правил, колегія суддів приходить до висновку про те, що Служба автомобільних доріг у Житомирській області є належним відповідачем у справі.

Суд відхиляє доводи скаржника про те, що за умовами пункту 3 Договору 79 від 21.07.2017, укладеного між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирський облавтодор», останній як підрядник взяв на себе відповідальність за технічний стан автодоріг та безпеку дорожнього руху та відповідно несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам, виникнення яких пов`язане з незадовільними дорожніми умовами.

Верховний Суд у своїй Постанові №753/10817/16 від 21.05.2021, встановлюючи належного відповідача в подібних відносинах, зазначив, що «керується правилами глави 82 книги п`ятої ЦК України, які за своєю правовою природою є імперативними, а тому сторони не можуть змінювати їх за власною домовленістю, змінивши тим самим відповідальну особу, визначену законом, тобто вони не вправі відступити від цих правил у договорі, врегулювавши по-іншому правила про умови відповідальності за завдання шкоди третім особам».

У ч.1 ст. 627 ЦК України закріплено правило, за яким відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За правилом ч.2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Отже саме до повноважень та обов`язків Служби автомобільних доріг у Житомирській області належить вибір підрядника, який на замовлення Служби буде здійснювати ремонт автомобільних доріг.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ст. 849 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Зважаючи на наведене, саме Служба автомобільних доріг у Житомирській області зобов`язана була вчиняти всі необхідні дії задля забезпечення безпеки дорожнього руху автомобільними дорогами, які знаходяться на її балансі, у тому числі здійснювати контроль за виконанням підрядником покладених на нього обов`язків своєчасно та належним чином.

Невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами, які не є стороною договору підряду.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що висновки районного суду є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. При цьому, під час розгляду справи на підставі наданих стороною позивача доказів було встановлено, що внаслідок неналежного здійснення саме Службою автомобільних доріг у Житомирській області контролю за станом автомобільних доріг, які знаходяться на її балансі, нездійснення своєчасної ліквідації бордюрного каменю, настала дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу була заподіяна шкода, пов`язана з пошкодженням належного транспортного засобу. А тому саме Служба автомобільних доріг у Житомирській області повинна відповідати за шкоду, заподіяну позивачу.

Щодо правових підстав для стягнення із Служби автомобільних доріг у Житомирській області відшкодування майнової та моральної шкоди колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.1,2 ст. 1166 ЦК України).

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

За висновком експертного дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 1/Д-18 від 16.04.2018, матеріальний збиток, завданий власнику легкового автомобіля «Lехus Е8350», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року виготовлення, внаслідок пошкодження при ДТП складає 52041,74 грн.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що зі Служби автомобільних доріг у Житомирській області підлягає стягненню майнова шкода, заподіяна пошкодженням належного позивачу транспортного засобу в розмірі 52041,74 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої, внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

З врахуванням характеру, глибини фізичних та душевних страждань позивача, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням майна, враховуючи вимоги розумності і справедливості, колегія суддів дійшла висновку, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача становить 5000,00 грн, а тому позов у даній частині підлягає до часткового задоволення.

У задоволенні вимог до Житомирської обласної держадміністрації слід відмовити з вищевказаних підстав.

Таким чином, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, призвело до ухвалення у справі незаконного рішення, а тому останнє підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позову (п.3, п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн.

Згідно з п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 14 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Житомирської обласної держадміністрації, Служби автомобільних доріг в Житомирській області про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Житомирській області (, місцезнаходження: 10002, місто Житомир, вулиця Покровська, 16) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) майнову шкоду в розмірі 52041,74 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, а всього 57041,74 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4204,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2022 року.

Головуючий Судді