Провадження № 2/761/8723/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Вдовкіній Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування шкоди в сумі 81230,15 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішеннями Окружного адміністративного суду м.Києва у справах №№ 640/14758/20, 640/20447/20 його позови задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії. Позивач зазначає, що ні перерахунок, ні виплата пенсії відповідачем фактично не здійснювалась, при цьому наявність заборгованості зі сплати йому пенсії в сумі 66270,69 грн. підтвердив відповідач у своїх листах № 1309-32745/К-02/8-2600/21 від 20.01.2021 р. та № 5173-3666/К-02/8-2600/22 від 21.03.2022 р., де також зазначив, що виплату цієї заборгованості буде здійснено за наявності для цього бюджетних призначень. Посилаючись на те, що відповідач без достатньої правової підстави зберігає належні йому грошові кошти у вигляді заборгованості зі сплати пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь цих коштів, розмір яких з врахуванням трьох процентів річних та інфляційних втрат становить 81230,15 грн.

Ухвалою від 10.06.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив, дана неявка є повторною, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.09.2020 р. у справі 640/14758/20 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 прокурорської пенсії за вислугу років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, яка оформлена листом від 01.06.2020 р. № 2600-0310-8/70825.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 13.12.2019 р. та здійснити її виплату відповідно до довідки Офісу Генерального прокурора № 21-890зп від 04.05.2020 р., з урахуванням раніше проведених виплат.

Також, 04.11.2020 р. рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі 640/20447/20 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, зокрема:

- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років з 01.01.2020 р., в зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, викладену в листах від 13.03.2020 р. № 2600-0310-8/35269, від 28.04.2020 р. № 2600-0310-8/51538 та від 08.05.2020 р. № 2600-0310-8/56928;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсію за період з 01.01.2020 р. по 31.03.2020 р. на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 05.03.2020 р. № 21-359зп та здійснити її виплату урахуванням раніше проведених виплат.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Згідно з листами Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві № 1309-32745/К-02/8-2600/21 від 20.01.2021 р. та № 5173-3666/К-02/8-2600/22 від 21.03.2022 р. розмір заборгованості зі сплати пенсії після здійсненого перерахунку на підставі зазначених судових рішень становить 66270,69 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підстави для його задоволення, посилається на те, що визначена сума заборгованості підлягає стягнення з відповідача, оскільки є безпідставно набутими коштами, а також вважає, що за прострочення відповідачем виконання цього грошового зобов`язання, яке виникло на підставі судових рішень, згідно зі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на його користь три проценти річних та інфляційні втрати.

Так, зі змісту рішень Окружного адміністративного суду м.Києва, які набрали законної сили, вбачається, що вони мають зобов`язальний характер, тобто зобов`язують боржника вчинити дії з перерахунку та виплати пенсії.

Водночас, чинним законодавством визначено певний порядок та механізм виконання таких рішень, згідно з яким виконавець накладає на боржника штраф, надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, а також поряд з цим зобов`язаний вжити всіх заходів примусового характеру для виконання рішення суду (ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, стягувач не позбавлений права оскаржити рішення, дії або бездіяльність виконавця під час виконання судового рішення, якщо вважає, що ними порушені його права.

Таким чином, оскільки заборгованість зі сплати позивачу пенсії утворилась після перерахунку, здійсненого на виконання судових рішень, які мають зобов`язальний характер, то й виплата цієї заборгованості повинна здійснюватись внаслідок примусового виконання зазначених рішень у рамках виконавчих проваджень, а не шляхом ухвалення окремого судового рішення про стягнення нарахованої на виконання судового рішення заборгованості, що буде подвійним стягненням однієї й тієї ж суми, крім того в розумінні положень ст. 1212 ЦК України, вказані кошти фактично не є безпідставно набутими, а тому суд вважає, що позов у частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 66270,69 грн. є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Разом з тим, згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу ходять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 р. № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц.

Відтак, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі судових рішень.

Як вбачається з розрахунку позивача, доданого до позову, за прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань, пов`язаних з виплатою пенсії за судовими рішеннями, в загальній сумі 66270,69 грн. за період з 01.01.2021 р. по 01.06.2022 р. інфляційні втрати складають 12143,41 грн., а три проценти річних складають 2816,05 грн.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачем свої грошові зобов`язання перед позивачем, які виникли на підставі судових рішень про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у загальному розмірі 66270,69 грн., своєчасно не виконано, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати в сумі 12143,41 грн. та три проценти річних складають 2816,05 грн. за прострочення виконання цих грошових зобов`язань за період з 01.01.2021 р. по 01.06.2022 р.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 14959 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 46 грн., з яких: 12143 (дванадцять тисяч сто сорок три) грн. 41 коп. - інфляційні втрати за період з 01.01.2021 р. по 01.06.2022 р.; 2816 (дві тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 05 коп. - три проценти річних за період з 01.01.2021 р. по 01.06.2022 р.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: