Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/58/22

Провадження № 2/943/648/2022

03 листопада 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Красненської селищної ради Львівської області про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з означеним позовом, мотивують тим, що вони є власниками земельної ділянки площею 0,3069 з кадастровим номером: :21:003:0041, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, за адресою с. Острівчик-Пильний Золочівського району Львівської області. За час перебування в шлюбі, позивачі за спільні кошти побудували на даній земельній ділянці житловий будинок загальною площею 134,9 кв.м., який є придатний для проживання та відповідає технічним нормам побудови. Позивачі зверталися до Красненської селищної ради з питанням щодо узаконення даного будинку, проте їм було відмовлено в цьому оскільки дана будівля є самочинним будівництвом. Для вирішення даного питання їм було рекомендовано звернутися до суду, також позивачам було відмовлено у присвоєні адреси житловому будинку. Вказують, що згідно поданих ними документів, житловий будинок побудований без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці яка була для цього відведена. Позивачі є власниками земельної ділянки, що стверджується Витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно та Витягом з державного земельного кадастру. У період з 2000-2017 роки вони здійснили будівельні роботи, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Під час проведення будівельних робіт ними були дотримані будівельні, архітектурні, санітарні та екологічні норми. З початку будівництва ніяких заяв, претензій та скарг щодо збудованих об`єктів не надходили, це свідчить про те, що ними не були порушені права інших осіб будівництвом зазначеного об`єкту. Будівництво хоча і виконано без отримання відповідного дозволу, але без порушення встановлених будівельних норм і правил, на земельній ділянці яка призначена саме для будівництва. Просять визнати за ними право власності на самочинно побудований житловий будинок.

Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача, у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 1 п.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їхні доводи знайшли своє належне підтвердження.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.07.2021 року підтверджується реєстрація за позивачами права власності на земельну ділянку площею 0,3069 га з кадастровим номером: :21:003:0041, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, за адресою с. Острівчик-Пильний Золочівського району Львівської області.

Ухалою Буського районного суду Львівської області від 27.05.2020 року у цивільній справі № 440/2431/18 між позивачами було затверджено мирову угоду, згідної якої за ними визнано право власності в рівних часках по 1/2 кожному на вказану вище земльну ділянку.

Судом встановлено, що вказана земельна ділянка позивачами набута на законних підставах та зареєстрована ними у встановленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ділянка сформована, має присвоєний кадастровий номер, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

З технічного паспорта виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 21 жовтня 2021 року, вбачається, що такий виготовлено на будинок садибного типу з госпродарськми будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ,загальною площею 134,9 кв.м.

Відповідно до Наказу Відділу архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та благоустрою Красненської селищної ради № 6 від 09.11.2021 року позивачам відмолено у присвоєні поштової адреси житловому будинку.

Як встановлено судом згідно наданих позивачами довідки Краснеської селищної ради від 06.08.2021 року № 1795 та Акту спільного проживання складеного 17.10.2018 року, позивачі користуються самочинно побудованим майном, але не можуть провести відповідну реєстрацію цього майна. Самочинно збудований об`єкт нерухомого майна не порушує права інших осіб, відповідає нормам ДБН, таким чином позивачі просять визнати за ним право власності на самочинно побудоване майно.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки ; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво".

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-1328цс15 зазначено, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 „Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва )" визначено, що відповідно до ст. 376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що самочинно збудоване житлове приміщення відповідає нормам чинним ДБН, що підтверджується технічним паспортом, окрім цього, відповідач не заперечує щодо задоволення позову, таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачами право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів та визнання за останніми права власності на самочинно збудований житловий будинок загальною площею 134,9 кв.м.

Судові витрати зі згоди позивача залишити за позивачами.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, 328, 376, ЦК України (2003 р.), суд -

ухвалив :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителями с. Острівчик Пильний Золочівського району Львівської області право власності в рівних частках по 1/2 кожному на житловий будинок загальною площею 134,9 кв.м., що розташований за адресою: с. Острівчик-Пильний Золочівського району Львівської області, на земельній ділянці площею 0,3069 га з кадастровим номером: :21:003:0041, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда