Справа № 296/5556/22
УХВАЛА

Іменем України

"04" листопада 2022 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Через підсистему "Електронний суд" на електронну пошту Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали від 07 вересня 2022 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном п`ять днів з дня вручення копії ухвали.

У зазначеній ухвалі вказувалось, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Також було зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, до матеріалів позову стороною позивача не було долучено докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, оскільки зазначений позов був поданий до суду електронною поштою та сформований в підсистемі «Електронний суд», а також докази про сплату судового збору у встановленому законом порядку або докази на підтвердження наявності підстав для звільнення позивача від його сплати.

Ухвалу суду від 07.09.2022 року позивачем було отримано та на її виконання до суду було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої було додано лише копію чеку №386411 від 01.09.2022 на суму 1012,25 грн., який не містив відомостей про отримувача коштів, код отримувача, банк отримувача, код банку отримувача, рахунок отримувача, код класифікації доходів бюджету та призначення платежу, тобто, не підтверджував призначення платежу та не доводив, що мало місце оплата саме судового збору. Реквізити чеку (сума, перші та останні цифри номера карти без вказівки про власника, дата та номер чек) не дозволили зробити висновок, що мала місце оплата судового збору. Також позивачем не було надано докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, оскільки зазначений позов був поданий до суду електронною поштою та сформований в підсистемі «Електронний суд».

Ухвалою суду від 28.09.2022 року було продовжено строк залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У вказаній ухвалі вказувалося, що для усунення недоліків позовної заяви стороні позивача слід надати суду докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а саме в сумі 992,40 грн. (було зазначено реквізити для оплати судового збору), а також надати докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими документами, які були подані позивачем до суду в електронній формі.

30.09.2022 року зазначену ухвалу було направлено на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена нею у позовній заяві ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

31.10.2022 копія ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 28.09.2022, яка була направлена на адресу ОСОБА_1 , повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11).

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй заяві. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 у справі № 2-4159/12 (провадження № 61-4961св19).

Суд вжив достатніх заходів для вручення копії ухвали про залишення заяви без руху, передбачених нормами Цивільного процесуального кодексу України, а саме надсилав ухвалу засобами поштового зв`язку на адресу заявника, яку вона вказала у заяві.

Також, слід зазначити про те, що заява від ОСОБА_1 про розірвання шлюбу надійшла до суду через систему "Електронний суд".

Підсистема "Електронний суд" - це підсистема, що забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу.

Відповідно до довідки про доставку електронного документу (з системи електронного документообігу "Діловодство суду"), ухвалу від 28.09.2022 по справі №296/5556/22 (суддя Адамович О.Й.) було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет (документ доставлено до електронного кабінету: 30.09.2022 19:53:25).

Електронний кабінет (офіційна електронна адреса), через який користувачі мають змогу скористатись всіма актуальними сервісами ЄСІТС. Зокрема, дізнатись інформацію щодо місця, дати, часу розгляду судових справ та результату розгляду справ, користуватись Єдиним державним реєстром судових рішень, інше.

ЄСПЛ у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" від 16.02.2017, заява № 18986/06).

Позивач, достовірно знаючи, що нею направлена заява до суду, не здійснювала жодних дій для отримання поштових відправлень із суду та не виявляла жодного інтересу щодо ходу позовної заяви.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як передбачено вимогами ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

За вищенаведених обставин, слід дійти висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 , слід повернути позивачу, роз`яснивши при цьому право останньої на повторне звернення із даною позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя О. Й. Адамович