ЗАОЧНЕЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №589/5210/21
03 листопада 2022 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та 3% річних,
в с т а н о в и в :
10 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2022 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики направлено до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 липня 2022 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики направлено до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області для розгляду за підсудністю.
Ухвалою від 19 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 27 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Заявлені вимоги позивачка мотивувала тим, що між нею та відповідачкою 03 квітня 2020 року укладено договір позики на суму 8000 доларів США без зазначення строку повернення позики. Так, як строк повернення позики не було обумовлено договором, 06 листопада 2021 року, нею (позивачкою) на ім`я відповідачки ОСОБА_2 , відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, було направлено вимогу про повернення грошових коштів у сумі 8000 доларів США. Однак, на день звернення до суду, а саме 10 грудня 2021 року, відповідачка своїх зобов`язань не виконала і не повернула кошти. Тому просила стягнути з відповідачки борг у розмірі 218653,60 грн, що відповідає еквіваленту 8000 доларів США на час звернення до суду, а також три відсотки річних за період прострочення виконання зобов`язання починаючи з 07 грудня 2021 року по день винесення рішення по суті.
Крім того, позивачка просила покласти на відповідачку судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 2191,10 грн.
Позивачка у судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась двічі, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи. Письмового відзиву на позов суду не подала.
З огляду на встановлення одночасного існування умов передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідно до розписки, складеної 3 квітня 2020 року, написаної власноручно відповідачем ОСОБА_2 , вона отримала в борг у позивачки 8000 доларів США (а.с.77).
Наявність оригіналу розписки у позичальника свідчить про те, що обов`язок повернення коштів відповідачкою не виконано.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, такої позиції дотримується Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.
Зі змісту договору позики можна зробити висновок, що відбулася передача грошової суми від позикодавця ОСОБА_1 до позичальника ОСОБА_2 .
Статтею 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 1047 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачка стверджує, що відповідачка свої зобов`язання за договором позики від 03 квітня 2020 року не виконала, на підтвердження чого надала оригінал боргової розписки. Відповідачка жодних належних та допустимих доказів про відсутність у неї боргу перед позивачкою, суду не надала.
Відповідно до довідки, щодо офіційного курсу гривні НБУ, станом на 08 грудня 2021 року, 1 долар США відповідає 27,3317 грн.
Таким чином з відповідачки слід стягнути (8000х27,3317 = 218653, 60) - 218653,60 грн. основного боргу.
Крім того, стягненню, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає три проценти річних за заявлений позивачем період прострочення виконання зобов`язання, що складає 5966,56 грн, розрахунок яких судом проведено таким чином: період розрахунку з 07.12.2021 року до 31.12.2021 року - 25 днів [проценти] = 218 654,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 25 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 449,29 грн. Період розрахунку: з 01.01.2022 року по 03.11.2022 року - 307 днів [проценти] = 218 654,00 грн. (сума боргу) ? 3,000% (процентна ставка) / 100% ? 307 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 5 517,27 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідачку слід покласти понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2191,10 грн.
На підставі наведеного, ст.ст. 1046-1050, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265, 280 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 218 653 (двісті вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят три) грн. 60 коп. - боргу за договором позики від 03 квітня 2020 року, 5966 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 56 коп. - трьох процентів річних за період прострочення виконання зобов`язання за період із 07 грудня 2021 року по 03 листопада 2022 року, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також 2191,10 грн. сплаченого позивачем судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивачкою заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2022 року.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя: