Справа № 181/866/22
Провадження № 2-о/181/49/22
У х в а л а

"04" листопада 2022 р. смт. Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Філь О.Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 заінтересована особа Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 заінтересована особа Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Встановлено, що заява не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

Положенням ч.9 ст.83 ЦПК України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , встановлено, що в порушення ч.9 ст.83 ЦПК України відсутнє підтвердження надсилання (надання) заздалегідь копії доказів що подаються до суду, особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас суд зауважує, що під час перевірки копій документів слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 160/7887/18 (провадження № К/9901/8838/19).

Однак документи, які додані заявником до заяви, а також документи, які додані до копії заяви для вручення заінтересованій особі, належним чином у встановленому законом порядку не засвідчені.

Крім цього вимоги ОСОБА_1 полягають у встановленні факту належності трудової книжки, а також у правильності дати прийняття останнього на роботу, що свідчить про наявність трудового спору, який не підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Також слід зазначити, що заявник вказує про отримання відповіді про неможливість прийняття трудової книжки при цьому до заяви не додано самої відповіді.

Всі перелічені недоліки не дають змоги суду вирішити питання про прийняття справи до свого провадження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 258-261 ЦПК України,- суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа

Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху.

Копію ухвали направити заявнику для відома та надати строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України та усуне недоліки, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:О. Є. Філь