МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2022 р. Справа №757/30945/17-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Тандира О.В.,

із секретарем судового засідання Некращук Я.А.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка Анатолія Івановича про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка А.І., (далі відповідачі, ПНКМНО ОСОБА_2 ), в якому вказав, що 22.02.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком А.І., була посвідчена довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за номером 719, на підставі якої ОСОБА_5 , надав своєму синові - ОСОБА_4 , відповідачу у справі, право на свій розсуд розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, в тому числі укладати цивільно-правові угоди з правом визначення умов угод на свій власний розсуд.

В 2008 році відповідач на підставі вказаної довіреності продав позивачеві земельну ділянку, яка розташована на території Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області площею 2,3709 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Продаж вчинено за 3274935 гривень.

В подальшому почеркознавча експертиза встановила, що ОСОБА_5 , не надавав своєму сину ОСОБА_4 , довіреність, на підставі якої останній отримав від позивача значні кошти.

Пізніше рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06.05.2014 року вказана вище довіреність, на підставі якої ОСОБА_4 , отримав від позивача кошти судом була визнана недійсною.

Потім між позивачем як позикодавцем та батьком відповідача як позичальником, від імені якого діяв відповідач, укладалися договори позики.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 01.12.2014 року було визнано недійсним договір позики від 30.05.2008 року на суму 850000 гривень та стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача вказану суму.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.01.2015 року було визнано недійсним договір позики від 20.10.2008 року на суму 1520000 гривень та стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача вказану суму.

В подальшому позивач звернувся до суду з позовною заявою про відповідальність за порушення грошового зобов`язання і 09.09.2015 року Святошинський районний суд м. Києва своїм рішенням стягнув з ОСОБА_4 , на користь позивача грошові кошти у сумі 2417895 гривень.

Також рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача 1701034 гривень як відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, позивач вважає, що сумарний борг ОСОБА_4 , перед позивачем згідно вказаних рішень судів, що набрали законної сили становить 850000 + 1520000 + 2417895 + 1701034 = 6488929 гривень.

Вказаний борг ОСОБА_4 , позивачеві не повернув і виконавче провадження було закрито з підстав відсутності майна, на яке можна звернути стягнення.

Позивач вважає, що відповідач ПНКМНО ОСОБА_2 , належним чином не ідентифікував особу, якій він посвідчував довіреність та належним чином не перевірив паспорт на ім`я ОСОБА_5 , він повинен був з`ясувати чи може ОСОБА_5 , у віці 82 роки вчиняти такий правочин, а тому він при посвідченні довіреності проявив недбалість, в результаті чого позивачу були завдані збитки.

Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на порушення ПНКМНО ОСОБА_2 , ст.ст. 5, 21, 27 Закону України «Про нотаріат», положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, просив суд стягнути з останнього на його користь шкоду у розмірі 6 488 929 гривень, які як борг не повернув йому ОСОБА_4 , і ці боргові зобов`язання виникли через укладення договорів на підставі недійсної довіреності, що посвідчив відповідач.

Крім того позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (т. 1 а.с. 178) просив стягнути з ОСОБА_4 , 1 687 115 грн., як відповідальності за невиконання грошових зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.06.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 , до ПНКМНО ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди закрито на п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (у відповідній редакції).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року дану справу направлено за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року про закриття провадження у справі в частині вимог скасовано, а справу передано для провадження розгляду.

02.02.2021 року дана цивільна справа надійшла до Макарівського районного суду Київської області на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2021 року справу прийнято до провадження, вирішено її розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.07.2021 року за запитом Печерського районного суду м. Києва справа була направлена до вказаного суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ОСОБА_1 , на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2017 року про передачу справи за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області, звідки повернулася до Макарівського районного суду лише 04.02.2022 року.

Відповідачі правом подати відзив на позов у встановлені судом строки не скористалися.

У судовому засіданні 05.10.2022 року позивач вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити із викладених у ньому підстав.

ПНКМНО ОСОБА_2 , та його представник у засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

22.02.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойком А.І., була посвідчена довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за номером 719, на підставі якої ОСОБА_5 , надав своєму синові - ОСОБА_4 , відповідачу у справі, право щодо користування, розпорядження належного йому рухомого та нерухомого майна, в тому числі укладати цивільно-правові угоди з правом визначення умов угод на свій власний розсуд (т. 1 а.с. 9).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.07.2013 року ОСОБА_4 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрито. Як вбачається з вказаного судового рішення, ОСОБА_4 , обвинувачувався у використанні завідомо підробленого офіційного документу довіреності від 22.02.2008 року, яку підписала невстановлена досудовим розслідуванням особа від імені ОСОБА_5 . Вказаним судовим рішенням не встановлено неправомірних дій ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні вказаної вище довіреності (т. 3 а.с. 155).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 06.05.2014 року вказана вище довіреність була визнана недійсною. Рішення набрало законної сили 20.05.2014 року. Вказаним рішенням встановлено, що довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я громадянина ОСОБА_4 , що була використана для укладення між сторонами договору позики, була підроблена, що встановлено ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12.07.2013 року. Жодних неправомірних дій ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні довіреності у даному рішенні не встановлено (т. 1 а.с. 10-12).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 01.12.2014 року було визнано недійсним договір позики від 30.05.2008 року, укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , на суму 850000 гривень та стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача вказану суму. Вказаним рішенням встановлено, що при укладенні договору позики була використана вказана вище підроблена довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я громадянина ОСОБА_4 . Вказаним судовим рішенням також не встановлено неправомірних дій ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні довіреності (т. 1 а.с. 13-17).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.01.2015 року було визнано недійсним договір позики від 20.10.2008 року на суму 1520000 гривень та стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача вказану суму. Вказаним рішенням встановлено, що при укладенні договору позики була використана вказана вище підроблена довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я громадянина ОСОБА_4 . Вказаним судовим рішенням також не встановлено неправомірних дій ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні довіреності (т. 1 а.с. 18-20).

Рішенням Святошинського районного суд м. Києва від 09.09.2015 року своїм рішенням стягнув з ОСОБА_4 , на користь позивача грошові кошти у сумі 2417895 гривень як відповідальності за порушення грошових зобов`язань, що виникли у ОСОБА_4 , перед ОСОБА_1 , на підставі Рішення Апеляційного суду Київської області від 01.12.2014 року та рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.01.2015 року (т. 1 а.с. 21-24).

Аналогічно рішенням Макарівського районного суду Київської області від 20.05.2016 року стягнуто з ОСОБА_4 , на користь позивача 1701034 гривень як відповідальності за порушення грошового зобов`язання , що виникли у ОСОБА_4 , перед ОСОБА_1 , на підставі Рішення Апеляційного суду Київської області від 01.12.2014 року та рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.01.2015 року, проте вже за інший період (т. 1 а.с. 25-26).

Також судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва, частково зміненим вироком Київського апеляційного суду від 23.01.2019 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 13.08.2019 року ОСОБА_4 , засуджений за ч. 4 ст. 190 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (т. 2 а.с. 24-27, т. 2 а.с. 50-57). Вказаними судовими рішенням не встановлено неправомірних дій ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні вказаної вище довіреності.

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» (у редакції на час вчинення нотаріальної дії) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про нотаріат» (у редакції на час вчинення нотаріальної дії) шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі.

Таким чином під час розгляду цього спору доведенню підлягає незаконність дій або недбалість ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні 22.02.2008 року довіреності ОСОБА_5 , на вчинення юридично значимих дій ОСОБА_4 .

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди (стаття 1166 ЦК України).

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

При цьому, згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, у порушення вказаних процесуальних норм, позивач не довів належними та допустимими доказами незаконності дій або недбалості ПНКМНО ОСОБА_2 , при посвідченні 22.02.2008 року довіреності ОСОБА_5 , на вчинення юридично значимих дій ОСОБА_4 .

Вказані обставини не встановлені також жодним судовим рішенням та будь-якими матеріалами досудового розслідування відносно нотаріуса, які надав позивач на обгрунтування позовних вимог.

Таким чином, такий обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності як протиправна поведінка в даному випадку відсутній, що виключає цивільну відповідальність нотаріуса в даному випадку.

Суд також відзначає, що відсутність одного обов`язкового елементу цивільно-правової відповідальності нотаріуса позбавляє суд необхідності встановлювати та оцінювати інші елементи такої відповідальності.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог ОСОБА_1 , до ПНКМНО ОСОБА_2 , про відкодування шкоди слід відмовити.

Що ж стосується інших вимог про стягнення грошових коштів як відповідальності за невиконання грошових зобов`язань на підставі ст. 625 ЦК України, то вони є похідними від первісних вимог, а тому і у їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові стягненню з відповідача не підлягають.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Виготовлення повного тесту рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України судом відкладається на строк не більш як десять днів.

Повний текст рішення складено та підписано 17.10.2022 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Анатолій Іванович, адреса: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 30/1, к.-130.

Суддя О.В. Тандир