Справа № 638/6137/17
Провадження № 2-з/638/136/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Дзержинськийрайонний суд містаХаркова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Межирицької В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду 27.10.2022 надійшла зазначена заява про забезпечення позову. В якій заявник посилається на те, що на розгляді суду знаходиться заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Предметом спору у справі є квартира АДРЕСА_1 . На момент розгляду справи встановлено, що після ухвалення рішення судом від 25.06.2019 та залишення його без змін вищими інстанціями, власник квартири неодноразово змінювався. В разі задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами і скасування попереднього рішення Дзержинського районного суду м. Харкова він отримає право витребувати свою власність із чужого незаконного володіння, тобто від ОСОБА_2 . Існують підстави вважати, що коли ОСОБА_3 стане відомо про розгляд справи у суді, він може переоформити право власності на іншого добросовісного набувача, чим ускладнить розгляд справи у суді і буде завдана шкода іншим особам, які можуть придбати спірний об`єкт нерухомості. У зв`язку з чим відповідач ОСОБА_1 просить до набрання чинності рішенням у справі заборонити ОСОБА_2 у будь- який спосіб вчиняти будь- які дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Сторони у судове засідання не викликались, що не суперечить приписам ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України - забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З поданої ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 у справі №638/6137/17, зокрема, визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 20.12.2012 до договору про дольову участь у будівництві № 12.01/26-1 від 12.01.2006, укладену між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_4 . Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру АДРЕСА_1 , видане Реєстраційною службою Харківського районного управління юстиції Харківської області 02.08.2013 року за індексним номером 7505479 на ім`я ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 10 квітня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 1063.

Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень зазначене рішення постановою Харківського апеляційного суду від 13.11.2019 залишено без змін.

Відповідно до ст. 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Отже, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 у справі №638/6137/17 набрало законної сили 13.11.2019.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процессу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ч. 3 ст. 258 ЦПК України передбачає, що розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Як встановлено в судовому засіданні, у справі 638/6137/17 ухвалено рішення, отже розгляд справи завершений.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 просить забезпечити позов у справі № 638/6137/17 розгляд якої завершено, а відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Семіряд