Справа № 307/1141/17
Провадження № 2/307/1780/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю, майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю, майнової та моральної шкоди. Позовні вимоги мотивують тим, що 23 березня 2016 року, близько 21 години, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Seat Inca», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Мукачево-Рогатин-Львів, в с. Нижня Апша по вул. Борканюка, в напрямку с. Грушово, грубо порушуючи вимоги пунктів 1.2, 1.5, 11.2, 11.3 та 1.10 Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість попередити зіткнення з попутним автомобілем марки «Богдан 211010», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , шляхом гальмування, застосував невиправданий маневр виїзду на зустрічну смугу руху, по якій в цей момент рухався ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого допустив зіткнення.

Позивач ОСОБА_1 також зазначив, що внаслідок ДТП йому як пасажиру були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато уламкового перелому нижньої третини епіфіза, дистального мета епіфіза та суглобної поверхні лівої стегнової кістки за зміщенням відламків, наявністю забійно-рваної рани попередньо-зовнішній поверхні стегна на місці проекції перелому, забою грудної клітки, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх спричинення, тобто своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.2 КК України. ОСОБА_3 не відшкодував йому ні матеріальної, ні моральної шкоди, а тому будучи необізнаним в юридичних вимогах та своїх правах як потерпілий, він звернувся за юридичною допомогою до адвоката за наданням юридичної допомоги і за послуги адвоката він сплатив 2000 гривень. За весь період лікування він витратив на лікарство 21366,86 гривень. Крім цього діями ОСОБА_3 йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає в спричиненні йому тяжких тілесних ушкоджень, які його тривожать та спричиняють фізичні болі та переживання за стан його здоров`я. Непокоять його постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях його життя. Він змушений постійно приймати ліки для покращення свого здоров`я, яке погіршилось внаслідок перенесених фізичних болів завданих йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що ОСОБА_3 зобов`язаний відшкодувати йому моральну шкоду, завдану йому злочинними діями, яку він оцінює в 100000 гривень.

З урахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_1 просить стягнути на його користь з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 21366,86 гривень витрат на ліки та імплантати, 100000 гривень шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, та стягнути з ОСОБА_3 на його користь 2000 гривень витрат на правову допомогу, 100000 гривень моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 також зазначив, що внаслідок ДТП йому як водію були спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом селезінки та внутрішньо-черевною кровотечею, осколочного перелому кульшевого суглобу з вивихом лівого стегна, травматичного виділення 6-ти зубів нижньої щелепи, забійної-рваної рани нижньої губи, саден лівого ліктьового суглобу та лівої гомілки, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх спричинення, ОСОБА_3 не відшкодував йому ні матеріальної, ні моральної шкоди, а тому будучи необізнаним в юридичних вимогах та своїх правах як потерпілий, він звернувся за юридичною допомогою до адвоката за наданням юридичної допомоги і за послуги адвоката оплатив 2000 гривень. Злочинними діями ОСОБА_3 повністю знищив його автомобіль, вартість якого становить 52988 гривень, що підтверджується звітом оцінювача авто-товарознавця №77/06 від 13 червня 2016 року. За проведення та виготовлення авто товарознавчого звіту він сплатив 200 гривень. За весь період лікування він на ліки витратив 32858,07 гривень. Крім того, він змушений виготовити та вставити шість травматично ушкоджених зубів за допомогою імплантатів та фарфорового матеріалу, вартість яких становить 76600 гривень. Крім цього, діями ОСОБА_3 йому завдано значної моральної шкоди, яка полягає в спричиненні йому важкої травми внутрішнього органу селезінки, якого за допомогою операції було видалено, спричинення нестерпних болів після проведення операцій як селезінки так і переломів та вивихів ніг. Також його непокоять постійні неврози, які проявляються тривогою, страхом та нездатністю в повній мірі зосередитись на основних питаннях його життя. Він змушений постійно приймати ліки для покращення свого здоров`я, яке погіршилось внаслідок перенесених фізичних болів завданих йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що Рапавий зобов`язаний йому відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. На момент вчинення злочину, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Seat Inca», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно страхового полісу №АЕ/5595212 на момент страхового випадку в період з 02.04.2015 року до 01.04.2016 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 100 000 гривень на одного потерпілого, а за шкоду заподіяну майну потерпілого - 50000 гривень. Станом на 24 квітня 2018 року ним додатково потрачено грошові кошти в сумі 9117,19 гривень на видалення метало фіксаторів з кісток тазу справа та інше медичне лікування.

З урахуванням збільшених позовних вимог ОСОБА_2 просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 52988,05 гривень матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль, 171726,26 гривень за шкоду, заподіяну здоров`ю (витрати на лікування), та стягнути з ОСОБА_3 на його користь 100000 гривень моральної шкоди, 2200 судових витрат.

Представник страхової компанії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що 1 вересня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5595212, забезпечений транспортний засіб «Seat Inca», реєстраційний номер НОМЕР_1 . А ні потерпіла особа, а ні водій забезпеченого транспортного засобу, не повідомили страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, не надали письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, не надали жодного документа стосовно дорожньо-транспортної пригоди, не надали транспортних засобів для огляду для визначення причини та обставин дорожньо-транспортної пригоди та розміру збитку, потерпілий не надав заяву про страхове відшкодування отже, порушили вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач жодним чином не довів, що транспортний засіб належить йому, що він має право на отримання страхового відшкодування та саме він є потерпілою особою в розумінні Закону. Позивач долучив до позову Звіт №77/06 про визначення середньої вартості транспортного засобу. Згідно звіту №77/06, оцінювач авто товарознавець зазначив в розділі «обмеження щодо достовірності дослідження», в зв`язку з тим, що оцінювачу не надано для дослідження автомобіль для огляду, відсутні дані про показники одометра, дані про умови експлуатації КТЗ, наявність або відсутність аварійних чи інших пошкоджень КТЗ до дати його оцінки та інші дані, що використовуються в розрахунках дослідження, можливо визначити лише середню ринкову вартість автомобіля. Як зазначено в звіті №77/06 середня ринкова вартість КТЗ величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вірогідний вартості продажу. Отже, вищевказаний звіт №77/06 жодним чином не підтверджує вартість відновлювального ремонту та розмір завданих збитків. Крім того, як було зазначено вище, зважаючи на те, що позивач всупереч закону не звернувся до страховика із заявою про страхове відшкодування протягом року з дати дорожньо-транспортної пригоди страховик не відшкодовує шкоду завдану майну, в силу п.п.37.1.4, п.37.1. ст.. 37 Закону. У разі покладення обов`язку щодо відшкодування шкоди, завданої майну у заявленому розмірі 52988,05 гривень на підставі звіту №77/06 на Страхову компанію ТДВ СТ «Домінанта» , то останнім повинно бути передано вказаний транспортний засіб. Таким чином, зважаючи на те, що саме на позивача покладається обов`язок довести розмір позовних вимог та недоведеність їх в цій частині в задоволенні цивільного позову повинно бути відмовлено як до страховика так і до обвинуваченого. Щодо відшкодування витрат на лікування, то позивач просить стягнути з Страхової компанії ТДВ СТ «Домінанта» на його користь суму у розмірі 109458 гривень за шкоду заподіяну здоров`ю, з яких 32858,07 гривень ліки та 76600 гривень вартість імплантатів зубів. Матеріали справи містять лише неякісні копії чеків, з яких не завжди можливо встановити дату, перелік товару або іншу інформацію. Жодного документу лікарні не надано, не надано які призначення було рекомендовано. Серед чеків наявний чек на суму 120,61 гривень щодо придбання їжі, що не є витратами на лікування. Крім того, долучено розрахункову квитанцію №377681 від 14.04.2016 року, видану ФОП ОСОБА_7 на суму 2110 гривень «товари медичного призначення для операції» та розрахункову квитанцію №377696 від 14.04.2016 року, видану ФОП ОСОБА_8 , на суму 14590 гривень «пластина для тазу + гвинти (комплект)». Не зрозуміло, яким чином дві різні фізичні особи-підприємці використовують розрахункові квитанції з однієї книги, звітують в податкову. У кожної фізичної особи-підприємця повинні бути свої розрахункові квитанції. Це ставить під сумнів, що дійсно позивачем було здійснено купівлю вищевказаних товарів на загальну суму 16700 гривень. Щодо вимоги про відшкодування вартості заміни зубів на суму 76600 гривень, які було проведено в Румунії, вважають за необхідне також відмовити, оскільки позивач не узгоджував із страховиком лікування в іноземній державі. Просить в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Рішко П.М. надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що позивачем ОСОБА_1 заявлений позов про стягнення з ОСОБА_3 21366,86 гривень вартості придбаних медикаментів та імплантатів, 100000 гривень шкоди заподіяної життю та здоров`ю, 100000 гривень моральної шкоди та судові витрати у сумі 2000 гривень. Вважає, що заявлені відповідачем ОСОБА_1 позовні вимоги не можуть бути задоволені. На момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Seat Inca», державний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» за полісом №АЕ/5595212 від 02.04.2015 року. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на придбання медикаментів у загальній сумі 21366,68 гривень, то обов`язок щодо відшкодування ОСОБА_9 шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у межах, передбачених законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності лежить на страховій компанії. До того ж, потерпілим не надано доказів призначення йому відповідними лікувальними установами медикаментів, придбаних ним згідно фіскальних чеків, копії яких додані до матеріалів справи. У заяві про уточнення розміру позовних вимог цивільного позову у кримінальному провадженні ОСОБА_1 зазначає про те, що злочином йому була заподіяна шкода, яка складається з: 21366,86 гривень витрат на придбання ліків; 100000 гривень за шкоду, заподіяну його життю і здоров`ю; 100000 гривень моральна шкода; 2000 гривень вартість юридичної допомоги. Про те, у позовній заяві не зазначено у чому полягає і з чого складається грошова сума 100000 гривень шкоди, заподіяної його життю і здоров`ю, не наведено розрахунків такої суми та доказів, що підтверджують відповідні витрати. Обов`язок щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_1 моральної шкоди, лежить на страховій компанії. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Рішко П.М. надіслав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка складається з 52988,05 гривень вартості автомобіля; 200 гривень вартості авто товарознавчого дослідження; 32858,07 гривень витрат на придбання ліків; 76600 гривень вартості протезування травматично ушкоджених зубів; 9117,19 гривень додатково витрачених коштів на проведення операції та придбання медикаментів; 100000 гривень - моральної шкоди; 2000 гривень вартості юридичної допомоги. Вважає, що заявлені потерпілим ОСОБА_2 позовні вимоги не можуть бути задоволені в розмірах зазначених у позовній заяві. На момент виникнення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Seat Inca», державний номер НОМЕР_1 , яким керував обвинувачений ОСОБА_3 була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» за полісом №АЕ/5595212 від 02.04.2015 року. Як слідує з доводів позовної заяви, в результаті дорожньо-транспортної пригоди марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 був повністю знищений, у зв`язку з чим експертним шляхом визначена вартість такого автомобіля до моменту дорожньо-транспортної пригоди у сумі 52988 гривень. Поряд з цим, обов`язок щодо сплати вартості транспортного засобу в силу ст.. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», лежить на страховій компанії в межах ліміту страхової суми, визначеної законом та передбаченої договором обов`язкового страхування, тобто 50000 гривень. Тому при стягненні на користь ОСОБА_2 вартості пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_4 , слід вирішити питання про передачу залишків транспортного ас зобу ОСОБА_3 . Позовні вимоги ОСОБА_2 у частині стягнення вартості травматичного ушкоджених зубів у розмірі 76600 гривень не можуть бути задоволені. Надані позивачем до позовної заяви документи про вартість лікування, надані комерційним товариством ХІПО МЕД з перекладом з румунської мови на українську мову, не можуть бути належним, допустимим і достатніми доказами понесених потерпілим витрат у сумі 76600 гривень, оскільки зазначені документи не підтверджують факт оплати коштів на лікування саме ОСОБА_2 , а також факт проведення лікування лікувальним закладом Румунії саме ОСОБА_2 та необхідністю проведення такого лікування. Крім цього, наданий позивачем документ про вартість лікування не містить обов`язкових реквізитів, таких як: назва, дата видання, вихідний номер, найменування особи, яка видала документ, найменування особи, якій видано документ. Таким чином, заявлені витрати на лікування потерпілого у сумі 76600 гривень та необхідність їх здійснення не підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, а тому не можуть бути задоволені. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на придбання медикаментів у загальній сумі 41975,26 гривень, то такі невірно заявлені в тому числі і до обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки обов`язок щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_2 шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я, у межах, передбачених законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності лежить на страховій компанії. До того ж, позивачем не надано доказів призначення йому відповідними лікувальними установами медикаментів, придбаних ним згідно фіскальних чеків, копії яких додані до матеріалів справи. Виходячи з того, що обов`язок щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_2 моральної шкоди у межах, передбачених зазначеною нормою та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності лежить на страховій компанії, просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_10 позов підтримав повністю, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_11 в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на викладені у письмових відзивах обставини. На продовження розгляду справи в судове засідання не з`явився, так як надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, також представник надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першої статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що вироком Тячівського районного суду від 4 лютого 2019 року, який ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 7 грудня 2020 року в частині призначеного покарання залишений без змін, відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки та звільнено ОСОБА_3 від призначено покарання на підставі акту амністії та призначено в частині цивільного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення шкоди, заподіяної здоров`ю, майнової та моральної шкоди новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вказаного вироку суду встановлено, що 23.03.2016 року, близько 21 год., відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Seat Inca», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Мукачеве-Рогатин-Львів в с. Нижня Апша, по вул.. Борканюка в напрямку с. Грушово, грубо порушуючи вимоги пунктів 1.2, 1.5, 11.2, 11.3, 12.3 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «перешкода для руху», Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість попередити зіткнення з попутним автомобілем марки «Богдан 211010», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , шляхом гальмування, застосував невиправданий маневр виїзду на зустрічну смугу руху, по якій в цей момент рухався зустрічний автомобіль «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_12 , де в подальшому відбулося зіткнення між вищевказаними автомобілями, в результаті якого водій автомобіля марки «ВАЗ 2107» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом селезінки та внутрішньо-черевною кровотечею, осколочного перелому кульшевого суглобу з вивихом лівого стегна, травматичного виділення 6-ти зубів нижньої щелепи, забійної-рваної рани нижньої губи, саден лівого ліктьового суглобу та лівої гомілки, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх спричинення, а пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2107» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому нижньої третини епіфіза, дистального метаепіфіза та суглобової поверхні лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, наявністю забійно-рваної рани попередньо-зовнішній поверхні стегна на місці проекції перелому, забою грудної клітки, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент їх спричинення.

Як встановлено судом на момент виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Seat Inca», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_3 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» за полісом від 2 квітня 2015 року №АЕ/5595212 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( діє на території України), код страховика 156 (строк дії з 00 год. 00 хв. 02.04.2015 року до 01.04.2016 року включно).

Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 50000 гривень, а розмір франшизи складає 1000 гривень.

Право на звернення до суду закріплено у Конституції України, а відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Отже можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі Закон №1961-IV).

У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У Законі №1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, потерпілого, так і страховика.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону №1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1,37.1.4 статті 37 Закону №1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або підчас захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; Неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону №1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Із аналізу наведених норм спеціального Закону №1961-IV можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачені у статті 37 Закону №1961-IV, а їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Тому саме річний (трирічний) строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є припинювальним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Разом з тим у Законі №1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у №1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком, а щодо шкоди, заподіяної життю і здоров`ю потерпілого трьома роками.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону №1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону №1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Отже попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика чи МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Саме такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа №465/4621/16-к, провадження N 13-24кс19), підстав від відступлення якого не вбачає і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 (справа № 465/4287/15).

Матеріалами справи встановлено, що страховий випадок (ДТП) стався 23 березня 2016 року, а до суду позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали позови 1 червня 2017 року, тобто в межах установленого законом трирічного строку для відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю або життю потерпілих, та поза межами річного строку для відшкодування шкоди заподіяної майну потерпілих, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди 23 березня 2016 року.

За приписами частини першої, пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Так, відповідно до статті 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону №1961-IV.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

В обгрунтування позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль позивачем ОСОБА_2 надано звіт оцінювача - автотоварознавця ОСОБА_13 від 13.06.2016 року №77/06 про визначення середньої ринкової вартості, відповідно до якого середня ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2004 року випуску, номер кузову (VIN) НОМЕР_5 , синього кольору, станом на 23.03.2016 року, становить 52988, 05 гривень, разом з тим вказаний звіт не є належним доказом розміру матеріального збитку, оскільки позивачем ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_10 в судовому засіданні належними доказами не доведено неможливість проведення відновлювального ремонту вказаного автомобіля, в судовому засіданні представник позивача клопотань щодо призначення експертизи з даного приводу не заявляв.

Крім того, суд зазначає, що позивачем ОСОБА_2 пропущено встановлений п.п.37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» річний строк звернення для відшкодування шкоди, заподіяної його майну, з дати настання дорожньо-транспортної пригоди.

А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь 52988,05 гривень матеріальної шкоди до задоволення не підлягають.

Статтею 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (пункт 24.1 статті 24 Закону).

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Тячівській РЛ №1 з 23 березня 2016 року по 5 квітня 2016 року та ним відповідно до наданих квитанцій було придбано ліків на загальну суму в розмірі 20922 гривні 80 копійок, які знайшли своє обгрунтування та підлягають задоволенню в цій частині.

Разом з тим, понесені позивачем ОСОБА_1 інші витрати, зокрема на придбання продуктів харчування, води, серветок на суму 444 гривень 6 копійок до відшкодування не підлягають, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та положень Закону №1961-IV з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого в сумі 20922 гривні 80 копійок.

Оцінивши в сукупності надані позивачем ОСОБА_1 доказів, суд вважає, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення на його користь з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» додатково заявлених 100000 гривень шкоди, заподіяної життю та здоров`ю, до задоволення не підлягають, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджені.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в Тячівській РЛ №1 з 23 березня 2016 року по 6 квітня 2016 року та ним відповідно до наданих квитанцій було придбано ліків, лікарського інвентарю на загальну суму в розмірі 41612 гривень 90 копійок, які знайшли своє обгрунтування та підлягають задоволенню в цій частині.

Суд не бере до уваги як доказ, наданий позивачем ОСОБА_2 витяг Комерційного Товариства ХІПО МЕД ТОВ J24/315/2006 ІДН 18417990, переклад якого з румунської мови на українську мову засвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю., зареєстрований в реєстрі за №3274, про вартість шести імплантатів зубів на загальну суму 76000 гривень, оскільки вказаний витяг не підтверджує понесені фактичні витрати позивача ОСОБА_2 на вказану суму.

Також суд вважає, що понесені позивачем ОСОБА_2 витрати згідно наданих квитанцій на придбання продуктів харчування, зубної пасти, туалетного паперу, чаїв, до відшкодування не підлягають, а тому в цій частині позовних вимог слід також відмовити.

Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів та положень Закону №1961-IV з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь позивача ОСОБА_2 підлягає до стягнення шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого в сумі 41612 гривень 90 копійок.

За змістом ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями частини другої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Незалежно від вини відшкодовується також завдана моральна шкода, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України).

Водночас, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди в цілому суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення психологічного стану, та інші обставини.

Оцінюючи доводи позивачів стосовно моральних страждань, обставин по справі, суд враховує те, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали моральні травми та біль, внаслідок чого погіршився їхній стан здоров`я, тяжкість психологічної травми від усвідомлення свого становища, вимушеність змін у соціальному житті, а тому з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе визначити їм розмір морального відшкодування - 70000 гривень на кожного з позивачів.

Відповідно до ст.26-1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача ОСОБА_1 складає 20922 гривні 80 копійок, то на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 1046 гривень 14 копійок моральної шкоди (20922,80*5%), а решту розміру моральної шкоди в сумі 68953 гривень 86 копійок стягнути з відповідача ОСОБА_3 ,

Враховуючи, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю позивача ОСОБА_2 складає 41612 гривень 90 копійок, то на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» 2080 гривень 65 копійок моральної шкоди (41612,90*5%), а решту розміру моральної шкоди в сумі 67919 гривень 35 копійок стягнути з відповідача ОСОБА_3 ,

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.

Оцінивши наведені докази, зокрема квитанції до прибуткового касового ордера №21/16 від 01.04.2016 року та №20/16 від 29.03.2016 року щодо отримання грошових коштів від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в сумі по 2000 гривень за надання правової допомоги адвокатом Коржук І.І., суд вважає, що вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на їх користь витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката, в розмірі по 2000 гривень, також підлягають до задоволення.

При цьому, суд вважає, що понесені судові витрати позивачем ОСОБА_2 згідно квитанції до прибуткового касового ордера №77 від 13.06.2016 року щодо оплати вартості експертного дослідження слід покласти на позивача ОСОБА_2 , оскільки в задоволенні його вимог про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на його користь 52988,05 гривень матеріальної шкоди відмовлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачів ОСОБА_3 та Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта».

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.3, 6, 22, 26-1, 29, 30, 33, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV (далі Закон №1961-IV)ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 20922 (двадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 копійок шкоди, заподіяної здоров`ю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 1046 (одну тисячу сорок шість) гривень 14 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 68953 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 86 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 41612(сорок одну тисячу шістсот дванадцять) гривень 90 копійок шкоди, заподіяної здоров`ю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_2 2080(дві тисячі вісімдесят) гривень 65 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_2 67919 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 35 копійок моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвокатом.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_2 2000 (дві тисячі) гривень витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвокатом.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь держави2096 гривень 44 копійки судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, на користь держави4850 гривень 36 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , України.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , України.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , України.

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», адреса: 01032, м. Київ, вул.. Саксаганського, 119, України,

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко