РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

за участю секретаря Савич Ж.В.,

представника позивачки адвоката ? Затинного С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті їхньої матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Вона є спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Відповідачка ОСОБА_2 , яка також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, підлягає усуненню від права на спадкування за законом, оскільки вона ухилялася від надання допомоги спадкодавиці, яка через похилий вік та незадовільний стан здоров`я потребувала постійного догляду та нагляду. Останніх два роки їх матір була лежачою, потребувала постійного оброблення пролежнів, системного обертання тіла, подачі судна тощо. Відповідачка, будучи підприємцем, мала реальну можливість у наданні допомоги своїй матері, проте від цього ухилилася. Оскільки відповідачка, як спадкоємець, умисно ухилялася від надання спадкодавцю допомоги за можливості її надання, спадкодавець перебувала у безпорадному стані та потребувала допомоги саме від відповідачки, а тому з вказаним позовом звернулася до суду.

В судовому засіданні допитана як свідок позивачка ОСОБА_1 суду показала, що близько чотирьох років тому, через погіршення стану здоров`я своєї матері ОСОБА_3 , вона забрала її до себе з с. Серники в с. Велика Омеляна. Останніх два роки матір була лежачою, у зв`язку з чим потребувала постійного догляду. Наданої нею допомоги для матері було замало. Відповідачка відмовилася доглядати за своєю матір`ю ігноруючи будь які звернення позивачки з цього приводу.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзиву не подала.

У відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Позивач, не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши учасників справи та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років (а.с.17). З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 69483401 від 15 липня 2022 року видно, що після її смерті заведена спадкова справа 69477206 від 15 липня 2022 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Деренько Р.І. (а.с.72).

Сторони по справі є дітьми ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивачка ОСОБА_1 21 липня 2022 року подали нотаріусам заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.68,78). Їхні брати ? ОСОБА_3 21 липня 2022 року, та ОСОБА_4 01 серпня 2022 року, у нотаріуса відмовилися від прийняття спадщини після смерті матері на користь позивачки ОСОБА_1 (а.с.83,85).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 6 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Перебування в безпорадному стані спадкодавиці ОСОБА_3 достовірно стверджується показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , допитаних в судовому засіданні, а тому є доведеним.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що допомагала своїй свасі ОСОБА_1 доглядати за її матір`ю ОСОБА_3 , яка була лежачою та потребувала постійного догляду. Вона неодноразово просила ОСОБА_2 допомогти в догляді матері позивачки, на що відповідачка не погоджувалася. ОСОБА_2 є підприємцем, має торгову точку на ринку, та мала можливість надавати допомогу своїй матері, яка її потребувала.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що ОСОБА_3 за декілька років перед своєю смертю була лежача та потребувала постійного догляду, вона не могла сама себе забезпечити. Позивачка ОСОБА_1 зі своєю свахою ОСОБА_5 її доглядали. Будь якої допомоги ОСОБА_2 своїй матері не надавала, хоча остання таку допомогу потребувала.

В судовому засіданні Свідок ОСОБА_3 суду показав, що є рідним братом сторін. Показав, що позивачка забрала матір до себе в с. Велика Омеляна. Мати була лежача та потребувала постійного догляду. Він також допомагав, привозив памперси. Відповідачка ОСОБА_2 до матері не приїздила жодного разу, навіть перед смертю матері. Він неодноразово просив відповідачку допомогти в догляді матері, на що чув відповідь про те, що вона на спадщину не претендує, а тому і доглядати не буде.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду показали, що є працівниками швидкої медичної допомоги, та неодноразово прибували за викликами щодо стану здоров`я ОСОБА_3 яка була лежачою та потребувала постійного стороннього догляду. ОСОБА_3 не могла самостійно забезпечити свої потреби, була безпорадною унаслідок віку та негативного стану здоров`я. ОСОБА_3 завжди була доглянута, догляд був належний.

Надані свідками вищевказані показання не є достатнім доказом ухилення відповідачки від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, а також потреби спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, суд має з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідні правові висновки викладені у ряді постанов Верховного Суду, зокрема: від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18), від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 08 листопада 2018 року у справі № 521/20849/16 (провадження № 61-31024св18), від 14 листопада 2018 року у справі № 712/4709/15-ц (провадження № 61-8023св18), від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц (провадження № 61-45879св18), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 17 липня 2019 року у справі № 676/5086/15-ц (провадження № 61-25032св19), від 29 квітня 2020 року у справі № 520/5083/16-ц (провадження № 61-47518св18), від 18 грудня 2020 року у справі № 761/19573/15-ц (провадження № 61-5357св20), від 26 квітня 2021 р. у справі № 569/12523/16-ц (провадження № 61-17181св19),

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою ОСОБА_1 не доведено факту ухилення відповідачки від надання допомоги своїй матері, яка через похилий вік і стан здоров`я перебувала у безпорадному стані.

Не доведено також позивачкою того факту, що її мати ОСОБА_3 потребувала допомоги саме від відповідачки, а та, в свою чергу, мала можливість надати допомогу, однак не вчинила необхідних дій. Позивачкою не було надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачка мала можливість, але умисно ухилялася від виконання обов`язку утримання спадкодавця.

Надані позивачкою відомості про реєстрацію відповідачки ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця (а.с.41) не містять жодних відомостей про дохід цього підприємця.

Позивачем не надано суду жодного доказу звернення ОСОБА_3 до своєї дочки ОСОБА_2 щодо надання їй допомоги, як і не доведено якої саме допомоги потребувала ОСОБА_3 від відповідачки і чому саме від неї.

Показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стверджується, що ОСОБА_3 завжди була доглянута позивачкою, догляд був належний, а тому спростовує доводи позивачки про те, що обсягу допомоги який нею надавався було для матері замало.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_2 ухилялася від надання допомоги спадкодавиці та мала можливість надавати їй таку допомогу, а також доказів потреби спадкодавця в допомозі саме ОСОБА_2 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 140-141, 263-265, 273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Р.В. Світличний