Провадження № 2-з/522/335/22
УХВАЛА

20 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі

Головуючої судді Косіциної В.В.

при секретарі Левченко К.І.

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2022 року позивач ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 витребування майна з чужого незаконного володіння.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В.

Одночасно з позовною заявою, до суду була подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) та заборони відповідачу вчиняти будь-які правочини та дії, пов`язані із розпорядженням правами на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті, посилаючись на те, що відповідач має змогу відчужити об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м.

21 вересня 2022 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД адвоката Будзар П.С. про забезпечення позову та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100). Заборонено проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо в нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті.

05 жовтня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 року.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, наполягаючи на його задоволенні.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 , посилаючись на відсутність підстав для цього.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову була прийнята постановлена судом 21 вересня 2022 року, набрала законної сили з моменту її підписання, являється виконавчим документом та на даний час існує арешт та заборона проведення реєстраційних дій щодо майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1,2,4,7 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд може скасувати забезпечення позову у зв`язку зі зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, що і було зроблено судом при винесенні такої ухвали, з огляду на наявність спору.

Водночас, суд зазначає, що існування арешту на квартиру не призводить жодним чином до неможливості відповідача користуватись вказаним майном, а лише тимчасове позбавляє можливості розпоряджатись даним майном до моменту завершення розгляду справи.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна суду стало відомо, що станом на день розгляду заяви про забезпечення позову, власником квартири був ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, посилання ОСОБА_1 про те, що власником квартири є й інші особи, які не залучені до участі у справі в якості третіх осіб не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки нічим не підтверджено. Відомостей про іншого власника квартири реєстр не містить.

Щодо посилання ОСОБА_1 про те, що заява про забезпечення позову підписана особою, яка не має належних повноважень, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно довіреності від 15.07.2022 року, копія якої міститься в матеріалах справи в перекладі з англійської мови на українську мову, компанія ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД на підставі укладеного договору про надання правової допомоги, уповноважило адвоката Будзаря Павла Степановича представляти інтереси з наданням відповідних прав та повноважень, яка видана без права передоручення та дійсна по 31.12.2023 року (а.с. 13-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, ОСОБА_2 є адвокатом, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 003742 від 17.04.2019 року (а.с. 17).

Таким чином, дані твердження ОСОБА_1 є неспроможними.

Разом з тим, вказівка ОСОБА_1 про те, що заява про забезпечення позову повинна була повернута заявнику, як оформлена неналежним чином, через те, що не містить код ЄДРПОУ, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД є компанією, яка зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр та має реєстраційний номер № НЕ347065, про що зазначалось в їх заяві.

Посилання заявника, що він не мав наміру відчужувати спірну квартиру до виникнення спору та після його виникнення не може слугувати достатньою гарантією неможливості відчужити вказане спірне майно на користь третіх осіб, до того ж з огляду на виникнення спору щодо даної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна.

З аналізу наведеної норми вбачається, що підставою для відмови державним реєстратором у проведенні реєстраційних дій є судове рішення про заборону вчинення реєстраційних дій.

Суд зазначає, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права. Крім того, вказаний спосіб забезпечення позову покликаний на період вирішення спору по суті зупинити вчинення дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову з огляду на предмет спору, правову природу спірних правовідносин. Зокрема, відчуження майна зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати процедуру захисту свого права як власника нерухомого майна, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним.

При цьому, застосований захід забезпечення позову, виходячи зі змісту заявлених вимог, не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

Незастосування заходів забезпечення позову може призвести до того, що права позивача не буде захищено, навіть у разі задоволення позову, в той час як застосування вказаних заходів забезпечення позову може цьому завадити.

В той же час, щодо інших тверджень ОСОБА_1 щодо підстав скасування заходів забезпечення, суд вважає, що вони не заслуговують на увагу, так як лише виражають незгоду з прийнятим судом рішенням.

Як вже зазначалось судом з`ясовано, що предметом позову ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД є вимога про витребування майна з чужого володіння. Отже, між сторонами існує спір щодо права власності на майно, а способом захисту свого права заявник обрав звернення з даним позовом.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд вказує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу

Таким чином, судом були перевірені всі вказані вище обставини при накладенні арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1 , з`ясована наявність реального спору щодо неї, а тому підстав вважати, що в існуванні арешту на зазначений об`єкт нерухомості відпала потреба чи він має бути знятий з інших підстав, у суду немає.

Більш того, суд переконаний, що існування арешту на вказану квартиру протягом розгляду судом справи про витребування майна з чужого незаконного володіння, навпаки забезпечить дотримання права як ВЕДРАНА ІНВЕСТМЕНТ ЛТД так і ОСОБА_1 у разі задоволення позову, а застосування заборони проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо нерухомого майна, за умови існування арешту, є зайвою, а тому підлягає скасуванню в цій частині.

Відтак, у зв`язку із вище викладеним, суд вважає, що є підстави для часткового скасування заходів забезпечення позову.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 158, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/11862/22 від 21.09.2022 року у вигляді заборони проведення реєстраційних дій державним реєстраторам, нотаріусам та будь-яким суб`єктам державної реєстрації щодо нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 129,5 кв.м. (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 100) до розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Повний текс ухвали складено та підписано 1 листопада 2022 року.

Суддя Косіцина В.В.