ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/59/22 Справа № 199/3706/21 Суддя у 1-й інстанції - БОГУН О. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Хлібозавод №10» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Хлібозавод №10» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження його здоровя при виконанні трудових обовязків,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що з 01 грудня 2019 року вона перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10».

10 лютого 2021 року, при виконанні трудових обов`язків, внаслідок нещасного випадку, позивач отримала виробничу травму, про що було складено Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

Згідно Акту про нещасний випадок, медичним висновком було встановлено, що внаслідок нещасного випадку у ОСОБА_1 було діагностовано три кісточковий перелом гомілковостопного суглоба З/3-х кісточковий перелом лівого гомілковостопного суглоба з вивихом стопи до заду та назовні. Розрив між гомілкового синдесмозу. За характером отриманих ушкоджень травма відноситься до числа тяжких виробничих травм.

Таким чином, позивач втратила своє здоров`я, чим їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що було проведено оперативне втручання, вона тривалий час перебувала на амбулаторному лікуванні та не може без сторонньої допомоги забезпечити власні потреби, у зв`язку з чим, просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 200 000 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10» на її користь моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків, в розмірі 20 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні даного позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів вини відповідача у заподіянні моральної шкоди позивачу. Разом з тим, факт заподіяння моральних страждань не підтверджений достовірними доказами.

ОСОБА_1 також звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись, зокрема, на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є недостатнім для компенсації заподіяних їй моральних і фізичних страждань, просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року в частині розміру стягнутої з ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10» моральної шкоди змінити та задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідно до ст. 360 ЦПК України, ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10», посилаючись на те, що доводи скарги є безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10».

10 лютого 2021 року о 06-05 годин з ОСОБА_1 , при виконанні трудових обов`язків, стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала наступні травми: три кісточковий перелом гомілковостопного суглоба З/3-х кісточковий перелом лівого гомілковостопного суглоба з вивихом стопи до заду та назовні. Розрив між гомілкового синдесмозу. За характером отриманих ушкоджень травма відноситься до числа тяжких виробничих травм. За даним випадком складено Акт за формою Н-1/П від 10 березня 2021 року (а.с.9-12).

Задовольняючи частково даний позов, суд першої інстанції вважав доведеним, що виробнича травма ОСОБА_1 , яка завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10», яким було допущено порушення трудового процесу, що підтверджено Актом про нещасний випадок від 10 березня 2021 року, а тому дійшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок виробничої травми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склалися трудові правовідносини, а тому, оскільки виробнича травма сталася з позивачем під час виконання нею трудових обов`язків, наявні підстави, передбачені ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй моральних страждань, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, адже, як випливає з Акту за формою Н-1/П від 10 березня 2021 року з ОСОБА_1 , при виконанні трудових обов`язків, стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала наступні травми: три кісточковий перелом гомілковостопного суглоба З/3-х кісточковий перелом лівого гомілковостопного суглоба з вивихом стопи до заду та назовні. Розрив між гомілкового синдесмозу. За характером отриманих ушкоджень травма відноситься до числа тяжких виробничих травм.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10 повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Водночас, колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, присудженої судом першої інстанції, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу фізичних, душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням всіх обставин справи, у зв`язку із чим відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо заниженого розміру моральної шкоди, стягнутої судом з ТОВ «Торговий Дім «Хлібозавод №10» на її користь.

Інші доводи апеляційних скарг щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг на момент винесення судового рішення, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують, тому підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, залишаючи судове рішення без змін, не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Хлібозавод №10» залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: О.В.Лаченкова

М.Ю.Петешенкова