Справа № 715/2982/22
Провадження № 6/715/24/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

в складi: головуючого судді Григорчак Ю.П.

секретар судового засідання Ткач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Букачук Наталія Іллівна, про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на примусовому виконанні у Глибоцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавчий лист № 2-2524, виданий 31.07.2007 року на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 06.06.2007 року.

В рамках виконавчого провадження № 56058020 державним виконавцем Букачук Н.І. 03.04.2018 року було винесено постанову про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Однак, йому не було відомо ані про рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з нього аліментів, ані про відкрите щодо нього виконавче провадження, адже із дружиною жодного зв`язку він не підтримує уже більше п`ятнадцяти років, а за адресою реєстрації давно не проживає. Повістки про виклик до суду, а також постанови державного виконавця надсилалися за адресою його реєстрації, за якою проживають його батьки, однак вони не повідомляли його про отримання будь-якої кореспонденції, а доказів вручення листів адресатові в матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження немає. Про наявність заборгованості йому стало відомо під час перетину кордону, коли помічником начальника відділу прикордонної служби «Порубне» капітаном ОСОБА_4 було прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 05 жовтня 2022 року та роз`яснено йому про наявність у нього тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон на підставі постанови державного виконавця.

Свій обов`язок зі сплати аліментів він не заперечує та вже почав здійснювати погашення наявної заборгованості. Починаючи з 21 липня 2022 року, він працює водієм у ФОП ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною довідкою від 17.10.2022 року. На початку жовтня 2022 року на нього, як на працівника, роботодавцем було покладено обов`язок по здійсненню перевезень вантажів за межами України. Однак, через наявне тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України він не зміг виконати вказівку керівництва та втратив можливість заробляти кошти, завдяки якій він зміг би також сплачувати аліменти та суму заборгованості, яка уже виникла.

Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України йому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , встановлене постановою державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Букачук Наталією Іллівною 03.04.2018 року, ВП № 56058020.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Біла У.М. направила до суду заяву, в якій просить заявлені вимоги задовольнити, справу розглядати без їх участі.

Державний виконавець Букачук Н.І. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій справу просить розглядати без її участі, ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Глибоцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавчий лист № 2-2524, виданий 31.07.2007 року на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з 06.06.2007 року.

В рамках виконавчого провадження № 56058020 державним виконавцем Букачук Н.І. 03.04.2018 року було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, сам факт наявності невиконаного рішення суду чи іншого органу боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, необхідно з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, розуміються будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), що роз`яснив Верховний Суд України 01 лютого 2013 року при розгляді питань, які виникають в судовій практиці про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Проте як зазначено вище, боржник не виконував зобов`язання не через свідоме ухилення, а через те, що йому не було відомо про відкрите виконавче провадження щодо нього.

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного суду по справі № 331/8536/17 від 28.10.2020 року, які полягають у наступному: «тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення».

Рішенням Європейського суду по правам людини, прийнятим 11.05.2021 року по справі «Стецов проти України» (заява № 5170/15, щодо заборони виїзду за межі України, накладеного на заявника в зв`язку з несплатою боргу, встановленого судовим рішенням), ЄСПЛ постановив, що таке обмеження має відповідати трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

При цьому, суд також наділений повноваженнями вирішити питання щодо скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (частина 5 статі 441 ЦПК України).

Стаття 441 ЦПК України не визначає умов (підстав), за наявності яких суд скасовує тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у разі зміни нею своєї поведінки по відношенню до виконання покладеного на неї рішенням суду обов`язку, зокрема, внесення платежів на погашення заборгованості, добросовісне виконання обов`язків боржника, які визначені Законом України «Про виконавче провадження», а також прийняття необхідних мір для виконання рішення суду.

Суд приходить до висновку, що вимоги заявника про скасування обмеження у праві виїзду за межі України законні та обґрунтовані, оскільки він працює водієм вантажного транспортного засобу, здійснює перевезення вантажу, тобто обмеження йому права виїзду за межі України позбавить його джерела доходу, що унеможливить сплату аліментів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний виконавець Букачук Наталія Іллівна про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , встановлене постановою державного виконавця Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Букачук Наталією Іллівною 03.04.2018 року, ВП № 56058020.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: