Провадження №2/523/1582/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Ахламової А.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Ільченко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 523/17432/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми додаткових витрат на утримання дитини, якою просить:

- стягнути з ОСОБА_2 кошти у розмірі 17 013, 84 гривень, як компенсацію додаткових витрат, що здійснені ОСОБА_1 на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , 2008 року народження.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси за справою №2-528 від 01.10.2009 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу зареєстрована спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із позивачем. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року збільшено розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача до 2000 гривень. Також, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009 року на ОСОБА_2 покладено обов`язок приймати участь та сплачувати кошти на додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 (2008 року народження), що пов`язані з розвитком дитини, її здоров`ям та навчанням. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09.09.2020 року частково задоволені позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, стягнуто 50% від витрат, зазначених в позовній заяві (витрати на лікування, навчання, спортивні гуртки). Оскільки відповідач не приймає добровільної участі у додаткових витрат на дитину, за період 2020-2021 роки, позивач звернулась із цим позовом до суду. Зазначає, що понесла наступні витрати на дитину: 1) витрати за курси з німецької мови, за період з вересня 2020 по червень 2021 в сумі 7550,00 грн.; 2) витрати за навчання в музичній школі, клас «Смичкові. Скрипка», до яких входить: оплата занять в музичній школі (540,00 грн.), інструмент «Скрипка» (9500,00 грн.), частини та приладдя до скрипки (2140,00 грн.). 3) витрати на лікування зору: контрольний медичний огляд 13.01.2021р. (500 грн.), лінзи Paragon (10800,00 грн.), ліки що супроводжують відновлення зору та безпечне користування лінзами (2012,58 грн.), витрати на обстеження та лікування у зв`язку із захворюванням дитини на Covid-19 (985,10 грн.). Загальна сума відшкодування додаткових витратна дитину у розмірі 50% від заявлених у позові витрат складає 17 013, 84 грн. Нормативно позов обґрунтований: ст.ст. 141, ч.2,3 ст.150, 180 Сімейного кодексу України.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження по справі.

Позивач ОСОБА_1 , з`явившись до судового засідання, підтримала заявлений позов у повному обсязі, просила його задовольнити, посилалась на те, що відповідач зобов`язаний нести додаткові витрати на утримання їх спільної дитини. Розмір додаткових витрат підтверджений належними доказами по справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Ільченко Н.С., з`явившись до судового засідання, надала відзив на позов, частково визнала позовні вимоги, а саме: в частині оплати курсів з німецької мови, лікування дитини. Заперечила щодо задоволення позовних вимог в частині купівлі інструмента «скрипки», частин та приладь до неї на суму 11 640 грн. Зазначила, що з батьком дитини відповідачем ОСОБА_2 не узгоджували купівлю скрипки, крім того поставила під сумнів договір купівлі-продажу скрипки від 21.02.2020 року, оскільки він укладений з фізичною особою, непідтверджена реальна ціна скрипки. Крім того, просила врахувати, що ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат», в якому працює відповідач, знаходився на тимчасово окупованій території Харківської області, тому відповідач на сьогоднішній день не отримує заробітну плату, будь-яких доходів не має, стан його здоров`я є незадовільним, в підтвердження чого надала докази.

Судом здійснювалось повне фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч. 1 ст.247 ЦПК України, крім 13.10.2022 року не здійснювалось у зв`язку із тим, що сторони не з`явились до судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано.

У період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017 року та постановою Верховного Суду від 21.03.2018 року, по справі №523/9088/17 - збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015р. (справа №2-523/3978/15-ц) на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 з 900 гривень до 2 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття ОСОБА_1 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 50% наступних додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_3 :

1)Витрати за курси з німецької мови.

Судом встановлено, що за період з жовтня 2020 року по червень 2021 року позивач ОСОБА_1 сплатила 7550,00 грн., за навчання ОСОБА_4 німецької мови. Це підтверджується матеріалами справи, зокрема наступними наданими суду платіжними дорученнями та квитанціями:

-платіжне доручення №1758379 від 02.10.2020 на суму 960,00 грн. Одержувач ФОП ОСОБА_5 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 10.11.2020 на суму 640,00 грн. Одержувач: ОСОБА_6 ;

-платіжне доручення №1900437 від 30.11.2020 на суму 640,00 грн. Одержувач ФОП ОСОБА_6 ;

-квитанція від 15.01.2021 на суму 560,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_5 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 05.02.2021 на суму 1000,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 04.03.2021 на суму 1000,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 24.07.2021 на суму 1000,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 01.04.2021 на суму 1000,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 03.06.2021 на суму 1000,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

-дублікат квитанції №0.0..1 від 23.06.2021 на суму 375,00 грн. Одержувач: ФОП ОСОБА_7 ;

Освітні послуги надавались ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7 . В підтвердження можливості надання наведеними ФОП освітніх послуг, позивач надала суду інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

2)Витрати з лікування зору та на обстеження і лікування, у зв`язку із захворюванням на COVID-19.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 витратила на лікування ОСОБА_4 13312,58 грн. (лікування зору, купівля лінз) та 985,10грн. (обстеження та лікування COVID-19). Це підтверджується наданими суду доказами, квитанціями.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17), постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18), постанові від 31 січня 2020 року по справі № 484/2230/17 (провадження № 61-1460св18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 640/15771/19 (провадження № 61-11061св21) зазначено, що «одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (частина перша статті185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення».

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ільченко Н.С. визнала позовні вимоги в частині стягнення 50% вищезазначених додаткових витрат, а саме витрат на заняття з німецької мови в сумі 7 550,00 грн. та витрат на лікування, обстеження дитини, купівлю лінз в сумі 14 297, 68 грн.

Матеріалами справи підтверджено понесення позивачем наведених додаткових витрат, визнаних представником відповідача: 7550,00 грн. (заняття з німецької мови) + 13312,58 грн. (обстеження, лікування зору дитини, купівля лінз) + 985,10 грн. (обстеження та лікування COVID 19) = 21 847,68 грн.

50% від наведеної суми 21 847,68 грн. складає 10 923, 84 грн.

Відповідно до ч.1, 2 статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Наданий суду адвокатом Ільченко Н.С. ордер на представництво інтересів ОСОБА_2 не містить застережень щодо обмеження її повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_2 50% вищезазначених додаткових витрат 21 847,68 грн., що складає 10 923,84 грн., прийнявши визнання позову представником відповідача адвокатом Ільченко Н.С., оскільки таке визнання є безумовним, та не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, понесення позивачем наведених додаткових витрат на утримання ОСОБА_4 підтверджується належними та достовірними доказами.

Суд вважає, що витрати на обстеження дитини, на її лікування, на купівлю лінз, є додатковими витратами, у розумінні ст. 185 СК України, що викликані особливими обставинами, оскільки дитина дійсно хворіла та потребувала лікування, згідно рекомендацій лікарів.

Витрати на заняття з німецької мови також є додатковими витратами, у розумінні ст.185 СК України, що викликані розвитком здібностей дитини до німецької мови, наявність яких підтверджена позивачем дипломом та сертифікатами.

В свою чергу, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ільченко Н.С. не визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , в частині стягнення додаткових витрат на купівлю інструмента «Скрипка» в сумі 9500,00 грн., та частин і приладдя до скрипки в сумі 2140,00 грн.

Обґрунтовуючи не визнання позову в цій частині, адвокат Ільченко Н.С. посилалась на не підтвердження належними доказами обставин понесення витрат на придбання скрипки, оскільки договір купівлі-продажу, укладений позивачем із фізичною особою, викликає сумніви, розмір ціни скрипки не підтверджений. Також посилалась на не узгодження із відповідачем ОСОБА_2 даних витрат, та неможливість їх несення, оскільки відповідач перебуваючи у трудових відносинах із ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат», внаслідок введення в країні військового стану та місцезнаходження підприємства на території с. Котляри Харківський район, Харківська область, де велись бойові дії, не отримує заробітну плату.

В підтвердження понесення наведених додаткових витрат, в сумі 11640 грн. позивач ОСОБА_1 надала суду:

- копію договору купівлі-продажу музичного інструменту від 21.02.2020 року;

- копію акту приймання-передачі інструменту та розрахунків від 21.02.2020 року;

- товарний чек від 23.02.2020 року на суму 300 грн. та 590 грн. про купівлю в Одеському центральному універмазі №3 приладдя до скрипки в магазині «Територія музики».

- товарний чек від 13.07.2020 року на суму 800 грн. про купівлю в Одеському центральному універмазі №3 приладдя до скрипки;

- товарний чек від 20.10.2020 року на суму 450 грн. про купівлю в Одеському центральному універмазі №3 приладдя до скрипки;

Згідно наданої суду копії договору купівлі-продаж музичного інструменті від 21.02.2022 року, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_1 купила музичний інструмент скрипка зі смичком. Стан задовільний, без видимих пошкоджень, потребує заміни струни. Загальна ціна інструменту з додатковим приладдям становить 9500,00 грн.

Згідно даного суду акту приймання-передачі інструменту та розрахунків від 21.02.2020 року, ОСОБА_9 передала, а ОСОБА_1 прийняла інструмент скрипка, розмір 1/1, укомплектована футляром та смичком. ОСОБА_1 передала ОСОБА_9 розрахунок згідно умов договору купівлі-продажу музичного інструменту від 21.02.2020 року в розмірі 9500 грн.

Згідно договору про надання освітніх послуг Комунальним закладом початкової спеціалізованої освіти «Мистецька школа №7 м. Одеси», школа надає здобувачу ОСОБА_3 освітні послуги за базовою освітньою програмою початкової мистецької освіти з скрипки, тривалістю навчання 8 років. Договір підписаний директором Комунального закладу початкової спеціалізованої освіти «Мистецька школа № 7 м. Одеси» Григор`євою О.М. та ОСОБА_4 .

Суд виходить із того, що обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину обумовлюється винятковими обставинами - хворобою дитини, каліцтвом, тощо або особливими обставинами, які можуть бути зумовлені не лише хворобою, а й фактами бажаними, такими як, у дитини є схильність до музики, що зумовлює необхідність купівлі музичного інструмента, тощо. Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей.

Тобто, якщо ці витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, або докази навчання дитини в музичній школі, строк навчання, докази оплати за навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини.

Судом встановлено, що наданий позивачем договір про надання освітніх послуг Комунальним закладом початкової спеціалізованої освіти «Мистецька школа №7 м. Одеси» не містить дати його укладення. Також, матеріали справи не містять доказів оплати позивачем за навчання дитини, за даним договором, або довідки про навчання ОСОБА_3 в Комунальному закладі початкової спеціалізованої освіти «Мистецька школа №7 м. Одеси», станом на дату розгляду справи, із строком навчання, суду не надані грамоти або подяки.

Докази оплати позивачем занять в музичній школі в сумі 540,00 грн., суду також не надані.

За наведених обставин, враховуючи не надання позивачем належних та допустимих доказів, суд позбавлений можливості стверджувати про навчання дитини в музичній школі, та наявність особливих здібностей дитини до музики, а відповідно і оцінювати доцільність купівлі скрипки для розкриття та/або розвитку здібностей.

У відповідності до положень частин 1 та 2 статті 182 СК України визначено, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другої статті 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд повинен взяти до уваги можливість несення таких витрат відповідачем.

Суд бере до уваги той факт, що згідно довідки ПрАТ «Комплекс Безлюдівський М`ясокомбінат» від 21.06.2022 року ОСОБА_2 дійсно працює на підприємстві, розмір нарахованої заробітної плати у грудні 2021 року складав 6640, 00 грн., у січні 2022 року складав 6650,00 грн., у лютому 2022 року складав 6650,00 грн., з березня 2022 року по травень 2022 року ОСОБА_2 заробітну плату не отримував. Юридична адреса ПрАТ «Комплекс Безлюдівський м`ясокомбінат»: Харківська область, Харківський район, с. Котляри, вул. Безлюдівська, 5. Наданими представником відповідача медичними документами, зокрема консультативним висновком спеціаліста від 01.08.2022 року, підтверджується виявлення у відповідача захворювання, яке потребує оперативного втручання.

Доказів отримання ОСОБА_2 інших доходів, або доказів належності йому на праві власності рухомого/нерухомого майна, яке впливає на рівень його доходу, суду не надано.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на купівлю інструмента «Скрипка» в сумі 9500,00 грн., частин і приладдя до скрипки в сумі 2140,00 грн. та оплати занять в музичній школі в сумі 540,00 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Позивач при зверненні до суду із вказаним позовом звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 637,12грн., пропорційно розміру задоволених вимог (64,2%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 134, 137, 141, 263 - 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 10 923, 84 грн. (десять тисяч дев`ятсот двадцять три гривні вісімдесят чотири копійки).

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 637,12 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП № НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 18.10.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко