Справа № 616/115/22
Номер провадження 2-н/948/133/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

у с т а н о в и л а :

18.10.2022 до Машівського районного суду Полтавської області з Великобурлуцького районного суду Харківської області, на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 16.03.2022, надійшла вказана заява, у якій ПрАТ «Харківенергозбут» просить видати судовий наказ та стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 910,40 грн та судовий збір у розмірі 248,10 грн.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 13. Постачання електричної енергії здійснює ПрАТ «Харківенергозбут», яке має відповідну ліцензію. Заявник стверджує, що оскільки за даною адресою фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, розміщеної на сайті zbutenergo.kharkov.ua. За період з 01.11.2021 по 31.01.2022 боржник споживав електричну енергію, але не здійснював оплату за неї, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 910,40 грн.

Суддя, вирішуючи питання про видачу судового наказу, встановила таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За приписами пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного у письмовій формі (в тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На порушення цієї норми до заяви не додана копія договору, укладеного у письмовій формі (в тому числі електронній) з боржником ОСОБА_1 щодо постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд уважає, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, у видачі судового наказу потрібно відмовити.

Керуючись ст. 165, 166, 258, 353 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з зазначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Косик