Справа № 128/2130/20
Провадження № 22-ц/801/1484/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 рокуСправа № 128/2130/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Рибчинського В.П.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р., Литвина С.С.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_2 ,

відповідачі за первісним позовом: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державний кадастровий реєстратор виконавчого комітету Вінницької міської ради - Бадюк Олена Вячеславівна,

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору за первісним позовом: Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області,

відповідач за зустрічним позовом: Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником - адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2022 року, ухвалене в складі судді Бондаренко О.І., в залі суду,

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно з актом оцінки від 22.08.1994 садового товариства «Лісова поляна» від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 перейшло право на садову ділянку № НОМЕР_1 , площею 500 кв.м. в СТ «Лісова поляна». 21.06.2000 позивачу на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради народних депутатів від 16.11.1996 було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, який посвідчує її право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна».

Як вбачається з плану зовнішніх меж земельної ділянки по Державному акту, земельна ділянка позивача від А до Б межує із земельною ділянкою № НОМЕР_2 . Будучи членом СТ «Лісова поляна» та користуючись ділянкою, що належить позивачу на праві приватної власності, остання сплачувала членські внески.

20.05.2019 позивач уклала із ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» договір №2524 на виконання землевпорядних робіт з метою виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (присадибна ділянка) на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Однак, листом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №6541 від 21.10.2019 позивача повідомлено про те, що земельній ділянці раніше присвоєно кадастровий номер :01:003:0424 та зареєстровано право власності за ОСОБА_2 .

Для встановлення обставин щодо приналежності земельній ділянці № НОМЕР_1 , яка належить позивачу на праві власності, кадастрового номеру :01:003:0424 та наявності нового власника її земельної ділянки, ОСОБА_1 22.11.2019 звернулась із заявою до Відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, на що їй було надано відповідь №926/405-19- 20 від 28.11.2019, у якій вказано, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:0424 площею 0,0500 га, місце розташування - АДРЕСА_1 , цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.03.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 15.11.2018 ДП «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою». Також у листі вказано, що дана документація із землеустрою була розроблена на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 10 вересня 2018 року №2-11806/15-18-СГ.

02.06.2020 позивач звернулась із заявою до Головного правління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо надання їй інформації, на що було отримано відповідь №0-2-0.2-5112/2- Л від 25.06.2020, де зазначено, що згідно відомостей Державного земельного кадастру, отриманих в результаті взаємодії інформаційних систем державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради зареєстроване речове право за ОСОБА_2 , 11.04.2019 №31179789.

Рішенням про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Оленою Вячеславівною, на підставі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 2-4020/15-19/СГ, виданого 29.03.2019, видавник: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області дану земельну ділянку зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Позивач вважає вищевказаний наказ про затвердження документації із землеустрою і надання земельної ділянки у власність та рішення про державну реєстрацію речового права власності незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН 1889 від 21.06.2000, виданий на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 є чинним та в установленому законом порядку скасований не був, а тому є гарантією права власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0502 га, видану для садівництва, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна».

На підставі викладеного, позивач звернувшись в суд з даним позовом просила:

- визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ;

- визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424.

В лютому 2021 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку була прийнята в члени садово - городнього масиву «Лісова поляна» і їй була надана у користування земельна ділянка, яка знаходилася у занедбаному стані. Два роки вона облаштовувала земельну ділянку - вивозила сміття та непотріб, завозила землю, тощо і лише на третій рік почала її використовувати для вирощування городини, насаджуючи багаторічні кущі та дерева.

В установленому порядку позивач звернулася щодо приватизації земельної ділянки та відповідно до наказу головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ, державний реєстратор реєстрував за позивачем право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 кадастровий номер :01:003:0424.

Після чого про свої права на земельну ділянку заявила ОСОБА_1 та посилаючись на те, що їй 21.06.2000 було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, який посвідчує її право власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0502 гектарів, пред`явила відповідний позов.

Проте, державний акт, який надала ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону, оскільки орган, який його видав не відає про його видачу.

Згідно з довідкою Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області №362 від 25.07.2018, ОСОБА_2 користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 , площею 0,05 га. Дана земельна ділянка до 2002 року не була приватизована. Правління садово-городнього масиву «Лісова поляна», яке надавало земельну ділянку в користування - не відає про її приватизацію в 2000 році.

Відповідно до довідки голови правління садово-городнього масиву «Лісова поляна» №28 від 17.06.2017 ОСОБА_2 виділена в користування садова ділянка № НОМЕР_1 , загальною площею 0,05 га. Довідка видана для оформлення документів на приватизацію садової ділянки.

19 років ОСОБА_1 не повідомляла про державний акт, не здійснювала будь-яких дій, які притаманні власнику земельної ділянки.

У державному акті вказано, що на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0502 га, однак не вказано підстав для видачі самого державного акту.

З огляду на зміст державного акту він складений та виданий особисто головою Некрасовської сільської ради, що не передбачено жодним нормативним актом. Таким чином, сільський голова перевищив свої повноваження.

Державний акт видано та складено в порушення вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999, в редакції станом на 21.06.2000.

Державний акт не видано на підставі рішення ради, чим порушено п. 1.4 Інструкції; при складанні державного акту не перенесено в натурі (на місцевість) межі земельної ділянки та не закріплено їх довгостроковими межовими знаками, чим порушено п. 1.12 І інструкції; при складанні державного акту не була розроблена технічна документація, чим порушено п. 1.15 Інструкції; на державному акті відсутня гербова печатка та сторінка із зображенням плану земельної ділянки підписана не начальником районного відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України, а інженером землевпорядником, чим порушено п. 2.11 Інструкції.

Також, як підставу про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю позивач зазначає те, що відповідно до листа архівного відділу ВРДА від 06.09.2021 №01-23/456, в протоколі від 16.11.1996, 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 звернувшись в суд з даним позовом, просила:

- визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, виданий Некрасовською сільською радою Вінницького району Вінницької області 21.06.2000 ОСОБА_1 про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.05.2021 замінено третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Некрасовську сільську раду Вінницького району Вінницької області та залучено її правонаступника Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22.07.2021 замінено відповідача за зустрічним позовом та залучено його правонаступника Якушинецьку сільську раду Вінницького району Вінницької області до участі в даній справі в якості відповідача.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, виданий Некрасівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 21.06.2000 ОСОБА_1 про право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент прийняття оскаржуваного наказу (ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ) оспорювана земельна ділянка була вільною, речові права на яку не були зареєстровані, тому є безпідставною позовна вимога про визнання недійсним та скасування даного наказу.

Разом з тим, у рішенні суду першої інстанції зазначено про те, що з огляду на зміст оскаржуваного державного акту випливає, що його склав та видав особисто голова Некрасовської сільської ради, що не передбачено жодним нормативним актом, а також, що вказаний державний акт видано та складено в порушення вимог Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N43.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що при наданні спірної земельної ділянки ОСОБА_2 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області діяло відповідно до вимог Земельного кодексу України і було дотримано усі визначені законом вимоги при здійсненні державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 , діючи через свого представника, подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги заявником зазначено, що судом першої інстанції, в порушення вимог ЦПК України не розглянуто клопотання Вінницького відділення КНДІСЕ від 23.09.2021 про надання додаткових матеріалів та не надано йому жодної оцінки, а також не було розглянуто клопотання адвоката Герасимчука О.О, від 09.02.2022 про проведення судової земельно технічної експертизи та не прийнято з цього приводу жодного рішення.

Також не відповідає вимогам ЦПК України ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 02.03.2021 про прийняття зустрічної позовної заяви, з огляду на те, що законодавством не передбачено право суду поновлювати (продовжувати) пропущений строк на звернення в суд із зустрічною позовною заявою. При цьому, зустрічна позовна заява не містить жодних клопотань щодо поновлення строку для подання зустрічного позову та не містить жодних доказів, які б свідчили про неможливість його подання в межах строків визначених судом.

Приймаючи заяву представника відповідача про зміну підстав позову до судового розгляду та одночасно закриваючи підготовче провадження по справі суд першої інстанції незаконно позбавив позивача права у поданні нею будь яких заперечень на вказану заяву та надання нею додаткових доказів.

Розгляд справи здійснено у відсутність ОСОБА_1 та її представника без їх належного повідомлення.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_1 добровільно від земельної ділянки не відмовлялась, а відтак її право власності не припинялося. Вказане свідчить про те, що порядок передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області дотримано не було, а тому оскаржуваний наказ порушує права та інтереси апелянта.

Також не дотрималась порядку проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстратор ОСОБА_4 , оскільки остання не здійснила перевірку на відповідність поданих документів ОСОБА_2 вимогам законодавства.

Відповідач за первісним позовом Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надіслало на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про безпідставність скарги та просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представником позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Герасимчуком О.О. надіслано на адресу суду відповідь на відзив, у якому останній просить апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 та представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечували та просили залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вищевказаним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що згідно з актом оцінки від 22.08.1994 складеному комісією у складі голови правління садового товариства «Лісова поляна» Храбан А.А., замісника голови СТ «Лісова поляна» Лисецького Л.П., члена СТ «Лісова поляна» старшого вулиці Тутова Є.Є., від ОСОБА_3 до ОСОБА_1 перейшло право на садову ділянку № НОМЕР_1 площею 500 кв. м в СТ «Лісова поляна» (т. 1 а.с. 9).

ОСОБА_1 є членом Садового товариства «Лісова поляна» в с. Некрасово, що підтверджується членською книжкою садовода, виданою 29.01.1890 (т. 1 а.с. 10).

21.06.2000 ОСОБА_1 , на підставі рішення 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської Ради народних депутатів від 16.11.1996, видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №1889, який посвідчує її право власності на земельну ділянку для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів, яка розташована на території Некрасовської сільської ради, садове товариство «Лісова поляна» (т. 1 а.с. 11 - 14).

Як вбачається з плану зовнішніх меж земельної ділянки по Державному акту, земельна ділянка позивача від А до Б межує із земельною ділянкою № НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 11 - 14).

Будучи членом СТ «Лісова поляна» та користуючись ділянкою ОСОБА_1 сплачувала членські внески, що підтверджується копіями квитанції, які містяться у матеріалах справи (т. 1 а.с. 15).

20.05.2019 ОСОБА_1 уклала з Державним підприємством «Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» договір №2524 на виконання землевпорядних робіт з метою виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (присадибна ділянка) на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (т. 1 а.с. 16).

Листом ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №6541 від 21.10.2019 ОСОБА_1 повідомлено про те, що земельній ділянці раніше присвоєно кадастровий номер :01:003:0424 та зареєстровано право власності за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 17).

Згідно з повідомленням відділу у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №926/405-19-20 від 28.11.2019, земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0424 площею 0,0500 га, місце розташування - АДРЕСА_1 , цільове призначення - 01.05 для індивідуального садівництва, була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 04.03.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 15.11.2018 ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою». Також у даному листі вказано, що документація із землеустрою була розроблена на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 10 вересня 2018 року №2-11806/15-18-СГ (т. 1 а.с. 19).

Як вбачається з повідомлення Головного правління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.2-5112/2-Л від 25.06.2020, згідно відомостей Державного земельного кадастру, отриманих в результаті взаємодії інформаційних систем державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0424 Виконавчим комітетом Вінницької міської ради зареєстроване речове право за ОСОБА_2 , 11.04.2019 №31179789 (т. 1 а.с. 20).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єктом нерухомості визначено земельну ділянку, кадастровий номер :01:003:0424, площею 0,05 га. Рішенням про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Оленою Вячеславівною на підставі наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність, серія та номер: 2-4020/15-19/СГ, виданого 29.03.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області дану земельну ділянку зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 21, 24).

Як вбачається з копії вищезазначеного наказу «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», що було затверджено розроблену Технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для індивідуального садівництва ОСОБА_2 на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області (СТ «Лісова поляна», діл. №156), площею 0,0500 га із кадастровим номером :01:003:0424 - для індивідуального садівництва (код цільового призначення - 01.05) (а.с. 24).

Згідно з повідомленням архівного відділу Вінницької РДА №01-23/456 від 06.09.2021, в протоколі від 16.11.1996 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено (т. 1 а.с. 232).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав для визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №1889, виданого 21.06.2000 ОСОБА_1 та відповідно відмови у задоволенні заявлених останньою вимог.

Однак, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України (в редакції на момент видачі ОСОБА_1 державного акту) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Статтею 23 ЗК України передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

У статті 6 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва.

До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективних сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N43 (в редакції на момент видачі ОСОБА_1 державного акту), право власності на землю і право постійного користування землею посвідчується державним актом: на право приватної власності на землю; на право колективної власності на землю; на право власності на землю; на право постійного користування землею.

Пунктом 1.2 вказаної Інструкції визначено, що форми державних актів на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю і на право постійного користування землею затверджені постановою Верховної Ради України від 13.03.92 N 2201-12.

Так, вказаною постановою Верховної Ради України затверджено форму державного акту на право приватної власності на землю.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю реєструються, відповідно, у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за формою згідно з додатком 1.

Оглянутий у судовому засіданні оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН №1889, виданий ОСОБА_1 відповідає вимогам, встановленим вищевказаними Інструкцією і постановою Верховної Ради України, оскільки має гербову печатку, містить відомості про рішення Ради народних депутатів, на підставі якого його було видано, розташування земельної ділянки, підписаний головою Некрасовської сільської Ради народних депутатів, зареєстрований у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю за №323, а також має план зовнішніх меж земельної ділянки і кількісну характеристику земель, переданих у приватну власність.

Отже, встановлені вище обставини спростовують висновок суду першої інстанції про те, що виданий ОСОБА_1 державний акт на право приватної власності на землю не відповідає вимогам Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N43.

Інших доказів на підтвердження недійсності державного акту, виданого позивачу за первісним позовом на оспорювану земельну ділянку судом не встановлено та відповідачем за первісним позовом не зазначено.

За вказаних обставин колегія суддів також не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент прийняття оскаржуваного ОСОБА_1 наказу (ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ) земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_2 була вільною, речові права на неї не були зареєстровані.

Будь яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було виключено зі списку членів садового товариства чи остання добровільно відмовилась від земельної ділянки або ж її право власності припинилося з інших підстав матеріали справи не містять.

Щодо посилання представника ОСОБА_2 на довідку архівного відділу Вінницької РДА №01-23/456 від 06.09.2021, згідно якої в протоколі від 16.11.1996 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області відомостей про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_1 не виявлено, то суд звертає увагу на те, що із змісту вказаного протоколу слідує, що на порядку денному було обговорено питання про стан приватизації земельних ділянок, однак як вбачається із довідки архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації №01-23/335 від 21.10.2022 в документах 16.11.1996 7 сесії 22 скликання Некрасовської сільської ради Вінницького району Вінницької області рішення, затвердженого списку громадян та заяв до питання «Про стан приватизації земельних ділянок», де було розглянуто 536 заяв, що надійшли від громадян на приватизацію земельних ділянок, не виявлено.

В даному випадку суд вважає, що не виявлення в архіві відомостей про передачу у приватну власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 , не є беззаперечним доказом того, що вказане рішення не було прийняте.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 33 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент прийняття оскаржуваних наказу та рішення) передбачено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки має безпосередній доступ та користується відомостями Державного земельного кадастру у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Для посадових осіб органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону.

Повноваження державного реєстратора передбачено частиною третьою статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент прийняття оскаржуваного наказу та рішення).

Пунктом 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 25 грудня 2015 р. № 1127 передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що оспорювана земельна ділянка знаходиться в Садовому товаристві «Лісова поляна», а тому відповідачі за первісним позовом реєструючи за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424, мали б перевірити наявність осіб, які користувалися вказаною земельною ділянкою та можливе отримання ними державного акту про право приватної власності, чого зроблено не було.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідачами за первісним позовом, зокрема Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та державним кадастровим реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради не дотримано усіх визначених законом вимог при здійсненні державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку.

З урахуванням наведеного вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є правомірним власником земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,0502 гектарів, яка розташована на території Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, права якої порушено оспорюваними наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ і рішенням про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_1 є первісним та правомірним власником спірної земельної ділянки, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про задоволення первісних позовних вимог, визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ і визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424, а також про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у справі, що розглядається у задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому в порядку частини першої статті 141 ЦПК України, судові витрати (судовий збір) понесені ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції, слід залишити за нею.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та постановлено нове рішення про задоволення первісного позову, тому з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк О.В. та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню в рівних частинах судові витрати у розмірі 5 566 грн, з яких 1 681,60 грн судовий збір за подання позовної заяви та 3 884,40 грн за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Герасимчуком Олегом Олександровичем задовольнити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25 травня 2022 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни, ОСОБА_2 , за участі третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу і рішення задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про затвердження документації землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 29.03.2019 №2-4020/15-19-СГ.

Визнати недійсним та скасувати рішення про державну реєстрацію речового права власності №31179789 від 11.04.2019 державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,05 га, кадастровий номер :01:003:0424.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю відмовити.

Стягнути в рівних частинах з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, державного кадастрового реєстратора виконавчого комітету Вінницької міської ради Бадюк Олени Вячеславівни та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5 566 грн, з яких 1 681,60 грн судовий збір за подання позовної заяви та 3 884,40 грн за подання апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений ОСОБА_2 за подання позовної заяви залишити за останньою.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський