Справа № 758/9490/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

21.10.2022 до Подільського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :91:445:0044, площею 0,0589 га, за адресою м. Київ, «Дружба СТ» обслуговуючий кооператив () (Подільський район), АДРЕСА_1 , земельна ділянка НОМЕР_1 , адреса СТ: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що має намір звернутись до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, яким є вищезазначена земельна ділянка, право власності на яку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване за нею, оскільки що між сторонами існує давній спір щодо права власності на майно, яке було придбане під час проживання у шлюбі.

Так, рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06.10.2020 у справі №758/15508/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, визнано за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- земельну ділянку за кадастровим номером :91:445:0044 площею 0.0589 га, за адресою м. Київ, "Дружба СТ" обслуговуючий кооператив () ( АДРЕСА_1 , адреса СТ: АДРЕСА_2 ;

- житлову квартиру за адресою АДРЕСА_4 , площею 37,7 кв. м.(реєстраційний номер майна 34359868) Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 34359868, номер запису 111/267 в книзі 56) за ОСОБА_2 .

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25.02.2021 вказане рішення суду скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного суду від 08.04.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Водночас, рішеннями апеляційної і касаційної інстанцій віднесено спірну земельну ділянку до спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене, позивач має намір звернутися до суду із позовною заявою про вказаної земельної ділянки, як об`єкта права спільної сумісної власності подружжя, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації у розмірі 1/2 частини вартості земельної ділянки.

Наразі триває процедура здійснення оцінки спірного майна та підготовки позовної заяви до суду.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

На підставі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захід, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Як вбачається зі змісту заяви та доданих до неї документів, заявниця має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, предметом якого є земельна ділянка із кадастровим номером :91:445:0044, площею 0,0589 га, за адресою м. Київ, «Дружба СТ» обслуговуючий кооператив () (Подільський район), АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_1 , адреса СТ: АДРЕСА_2 .

Згідно з відомостями, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, власником вказаної земельної ділянки значиться ОСОБА_1 .

Із доданих до заяви документів вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо права власності на майно, яке було придбане ними під час шлюбу, у тому числі й щодо вказаної земельної ділянки.

Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці щодо можливості здійснення відповідачем дій, пов`язаних із відчуженням такого майна, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у вказаній справі.

При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову є обґрунтованим та таким, що безпосередньо пов`язаний і узгоджується з позовними вимогами, є співмірним цим позовним вимогам і таким, що забезпечить реальний захист прав позивача у випадку прийняття рішення на його користь.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, хоча тимчасові заходи, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди інтересам позивача.

Враховуючи наведене, виходячи з пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом та співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, дослідивши матеріали позовної заяви та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду у справі, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :91:445:0044, площею 0,0589 га, за адресою м. Київ, «Дружба СТ» обслуговуючий кооператив () (Подільський район), АДРЕСА_1, земельна ділянка НОМЕР_1 , адреса СТ: АДРЕСА_2.

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Для виконання цілей даної ухвали вважати:

- стягувачем - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

- боржником - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк