КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/3148/21 Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження №22-ц/824/8545/2022 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 жовтня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.А.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного авіаційного підприємства «Україна» про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що з 26 травня 2004 року був прийнятий на роботу в ДАП «Україна» на посаду інженера з договірної роботи відділу підтримання льотної придатності.

15 березня 2021 року згідно наказу ДАП «Україна» №89/о ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Своє звільнення з роботи ОСОБА_1 вважає незаконним.

За період роботи в ДАП «Україна» позивач зарекомендував себе як сумлінний та відповідальний працівник, нарікань та непогашених дисциплінарних стягнень не мав, неодноразово нагороджувався преміями за підсумками роботи.

Вважає, що проведені в ДАП «Україна» заходи з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури, які відбулися наприкінці 2020 року, та стосувались подальшого вивільнення та пропонування нових посад працівникам відділу УПЛП ПС ІТК, проведені без врахування максимально повної і об`єктивної інформації про показники роботи та кваліфікацію працівників відділу. Крім того, протягом більше ніж 2 місяці з 06 січня 2021 року по 15 березня 2021 року роботодавцем не було запропоновано інших посад в ДАП «Україна», а позивач був безпідставно обмежений у праві на отримання відпустки, що вказує на порушення трудового законодавства та обмеження трудових прав позивача.

Зазначав також, що у зв`язку із порушенням трудових прав відповідачем йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої ним оцінений в сумі 12 000,00 грн.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ ДАП «Україна» від 12 березня 2021 року №89/о про звільнення з роботи за скороченням штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України; поновити його на посаді провідного інженера з експлуатації повітряних суден; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 березня 2021 року та по день ухвалення судового рішення; стягнути моральну шкоду у розмірі 12000 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення по справі, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що судом не було надано належної оцінки доводам позивача про те, що підставами його відмови від запропонованих відповідачем посад були значно нижча оплата праці, неврахування рівня його кваліфікації. Відповідачем не було надано йому для ознайомлення протокол комісії, яка здійснювала порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників. Крім того, суд не перевірив обставин що наявності на підприємстві інших вакантних посад, які не були запропоновані позивачу, зокрема за період з 06.01.2021 по 15.03.2021 р.

Судом першої інстанції не було також надано належної правової оцінки наданого відповідачем Протоколу підкомісії з аналізом даних та таблицею порівняння продуктивності праці та кваліфікації працівників, які претендували обійняти посаду провідного інженера з експлуатації повітряних суден. Апелянт вважає, що вказаний документ містить завідомо недостовірну інформацію, яка не має документального підтвердження та не відображає об`єктивні дані, що вказували би на недостатню кваліфікацію позивача та низьку продуктивність його праці.

Вказав також, що суд першої інстанції, в порушення принципу змагальності та диспозитивності судочинства, безпідставно відмовив йому у витребуванні від ДАП «Україна» штатного розпису з переліком вакантних посад на підприємстві за період з 06.01.2021 по 15.03.2021 р.

У відзиві на апеляційну скаргу Державне авіаційне підприємство «Україна» не погодилось із доводами позивача, проти задоволення апеляційної скарги заперечувало. Зокрема, у своєму відзиві відповідач зазначив, що при оцінці кваліфікації та продуктивності праці підприємством було використано об`єктивні дані, зібрані документи, характеризуючи матеріали для встановлення переважного права на залишення на роботі. Ця інформація була передана на розгляд тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури та штатного розпису. Позивач, на відміну від інших працівників, виявився з нижчою продуктивністю праці. Враховуючи особисті дані позивача, його сімейний стан, підприємством вживались заходи для практичного врегулювання ситуації, в першу чергу для залишення його на роботі. Однак, останній відмовився від запропонованих йому вакантних посад, які відповідали його освіті, кваліфікації, досвіду.

Відповідач зауважив, що суду першої інстанції була надана повна інформація про наявність вакантних посад на підприємстві станом на день звільнення позивача. Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно встановив відсутність порушень збоку роботодавця при звільненні позивача. Просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача Державного авіаційного підприємства «Україна» - Бриль П.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, підтримавши доводи, викладені у відзиві.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в ДАП «Україна» на посаді провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтримання льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу. Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки, заведеної на ім`я позивача (т.1 а.с.31-40).

Наказом генерального директора ДАП «Україна» №151 від 01 грудня 2020 року (т.1 а.с.47) була введена в дію оновлена організаційно-управлінська структура та новий штатний розпис.

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 був попереджений про скорочення з посади провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплекс. Одночасно ОСОБА_1 були запропоновані вакантні посади провідного фахівця із сертифікації відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу, інженера 1-ї категорії служби авіаційної безпеки, провідного інженера з якості авіаційної безпеки (т.1 а.с.241-243). Від переведення на вказані посади позивач відмовився.

В подальшому, на підставі наказу генерального директора ДАП «Україна» №89/о від 12 березня 2021 року ОСОБА_1 був звільнений з посади провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу на підставі п.1 ст.40 КЗпП Україниу зв`язку із скороченням штату (т.1 а.с.88).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та необґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Крім того, відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Згідно з частиною першою статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року по справі № 462/3515/19, і є обов`язковою до застосування судами згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно штатного розпису, затвердженого наказом ДАП «Україна» №151 від 01 грудня 2020 року та введеного в дію з 01 грудня 2020 року, в структурі підприємства були затверджені наступні зміни, зокрема «інженерно-технічний комплекс», відділ з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден: виведено провідного інженера з експлуатації повітряних суден 1 посада; виведено групу сертифікації повітряних суден у повному складі 2 посади; введено провідний фахівець із сертифікації 1 посада (т.1 а.с.207-209).

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 був персонально попереджений за два місяці про наступне звільнення.

За змістом повідомлень №28 від 29 грудня 2020 року, №01-26/22 від 05 січня 2021 року ОСОБА_1 були запропоновані для переведення посади: провідного фахівця із сертифікації відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден, інженера 1-ї категорії служби авіаційної безпеки, провідного інженера з якості авіаційної безпеки. Крім цього, ОСОБА_1 був ознайомлений з вичерпним переліком вакантних посад в ДАП «Україна» (т.1 а.с.241,242, 243).

При цьому, згідно відміток на вказаних повідомленнях ОСОБА_1 відмовився від переведення на посади провідного фахівця із сертифікації відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден та інженера 1-ї категорії служби авіаційної безпеки. З приводу переведення на посаду провідного інженера з якості авіаційної безпеки ОСОБА_1 відмовився повідомити про прийняте рішення, що свідчить про відмову останнього від переведення на вказану посаду, оскільки відсутність згоди позивача фактично є відмовою від пропозиції.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання позивача та витребувано від ДАП «Україна» перелік наявних вакантних посад на підприємстві станом на 15 січня 2021 року та станом на 15 березня 2021 року. Із даного переліку вбачається, що роботодавцем було запропоновано ОСОБА_1 усі можливі вакантні посади, що відповідали його рівню кваліфікації та досвіду роботи, які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Наказом генерального директора ДАП «Україна» №156 від 02 грудня 2020 року була створена тимчасова комісія з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису (т.1 а.с.51-52).

На вказану тимчасову комісію був покладений обов`язок організувати роботу, провести засідання та інші передбачені діючим законодавством процедури, а саме: згідно ч.1 ст.42 КЗпП України розглянути матеріали, надані керівниками структурних підрозділів, проаналізувати документи працівників для визначення більш високої кваліфікації і продуктивності праці за визначеними законодавством критеріями; за умови встановлення у працівників рівних умов продуктивності праці і кваліфікації, проаналізувати на наявність переважного права на залишення на роботі згідно з ч.2 ст.42 КЗпП України; результати роботи тимчасової комісії оформити протоколом та надати на затвердження генеральному директору.

Пунктом 5 протоколу засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з провадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису №2 від 15 грудня 2020 року заст. генерального директора з технічної експлуатації ОСОБА_2 надана пропозиція щодо працевлаштування працівників, зокрема працівників відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден, посади яких підлягають скороченню, у зв`язку з змінами в організації виробництва і праці. З метою доопрацювання пропозицій члена комісії ОСОБА_3 комісія вирішила перенести розгляд питання на наступне засідання.

Протоколом засідання тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з провадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису №4 від 17 грудня 2020 року, розглядаючи заяву провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден ОСОБА_1 , вирішено в термін до 22 грудня 2020 року організувати та провести засідання місцевої кваліфікаційної комісії (т.1 а.с.54-59).

22 грудня 2020 року відбулось засідання підкомісії фахівців інженерно-технічного комплексу та служби матеріального та технічного забезпечення МКК ДАП «Україна» на порядку денному було поставлено питання щодо кваліфікації та продуктивності праці спеціалістів інженерно-технічного комплексу посади яких скорочуються з метою визначення переважного права на працевлаштування (т.1 а.с.103-106).

Зі змісту протоколу №1 від 22 грудня 2020 року, оформленого за наслідками засідання цієї комісії, вбачається, що з 01 грудня 2020 року у відділі з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден передбачено 4 посади провідних інженерів з експлуатації повітряних суден та 1 посада провідного фахівця із сертифікації на які претендує 5 осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_1 . В ході засідання буди надані характеризуючи дані по кожному працівнику.

При цьому, позивачу надана наступна характеристика: як відповідальний за підтримання льотної придатності ПС Ан-74ТК-300Д не вміє організувати виконання запланованих робіт згідно щомісячних планів робіт відділу по закріпленому типу ПС Ан-74ТК-300Д. З метою виконання завдань у встановлені строки ОСОБА_8 , начальник відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу, змушений особисто займатись вирішенням виробничих питань по Ан-74ТК-300Д, а також давати завдання іншим фахівцям відділу вирішувати питання по типу Ан-74ТК-300Д. Тому, розглянувши кваліфікацію і продуктивність праці зазначених осіб, комісією було прийнято рішення запропонувати призначити на посади провідних інженерів з експлуатації повітряних суден ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а на посаду провідного фахівця з сертифікації ОСОБА_1 . При цьому, інші члени комісії в своїх вступах підтвердили, що надана ОСОБА_8 інформація відповідає реальному стану речей.

Судом першої інстанції надана вірна оцінка доводам позивача про те, що при визначенні та порівнянні кваліфікації, продуктивності праці провідних інженерів з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності комісією з проведення та здійснення заходів з провадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису не була врахована повна достовірна інформація про його кваліфікацію та продуктивність, а саме: наявність категорії В1, надана персоналу з ТО ПС; наявність п`ятирічного стажу роботи на інженерних посадах та п`ятирічного досвіду з підтримання льотної придатності, завершене стажування на літак А-319 у 2015 році; наявність свідоцтва персоналу з ТО ПС, що дає право обслуговувати повітряні судна Airbus A318/A319/A320/A321; навики з володіння англійсько мовою на рівні В2; сумлінне та своєчасне виконання своїх посадових обов`язків, що підтверджується щомісячними планами роботи працівників відділу за 2020 рік з відміткою виконано; виконання робіт з розширення зони обслуговування; відрядження до ПАТ «Мотор Січ» та ДП «Антонов» для нагляду за виконанням робіт з модернізації та технічного обслуговування літака Ан-74ТК-300Д.

Так, судом першої інстанції встановлено, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи ДАП «Україна» був належним чином проведений аналіз з наведенням даних, зі складенням довідок у форматі таблиць з зазначенням продуктивності праці і кваліфікації працівників, які претендували обійняти посаду провідного інженера з експлуатації повітряних суден, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які залишились на роботі, в порівнянні з ОСОБА_1 (т.1 а.с.221-229, т.2 а.с.93-94).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Посилання позивача на те, що вказані порівняльні таблиці не відображають фактичних обставин справи, тобто не містять об`єктивних відомостей щодо його продуктивності і кваліфікації праці, судом першої інстанції вірно оцінені, як необґрунтовані, оскільки не підтверджені належними доказами.

Вказані таблиці були предметом розгляду тимчасової комісії ДАП «України», відповідальної за проведення та здійснення заходів з питань впровадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису, та якою було прийнято рішення про переведення ОСОБА_1 на посаду провідного фахівця з сертифікації, з у рахування його освіти, досвіду, кваліфікації.

Суд першої інстанції також вірно відхилив, як необґрунтовані, доводи позивача щодо надання йому суб`єктивної характеристики, яка не відповідає дійсному стану речей, та наявності конфлікту інтересів, оскільки рішення тимчасової комісії ДАП «Україна» з проведення та здійснення заходів з провадження нової організаційно-управлінської структури і штатного розпису приймались колегіально шляхом поіменного голосування простою більшістю голосів, що виключає можливість впливу членів комісії на прийняте рішення.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ДАП «Україна» вірно з урахуванням рівня кваліфікації та продуктивності праці було надано переважне право на залишення на роботі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У такому випадку, у ДАП «Україна» були відсутні підстави для застосування положення ч.2 ст.42 КЗпП України.

Крім того, місцевий суд взяв до уваги акт №КВ1200/28/АВ Головного управління Держпраці у Київській області від 30 квітня 2021 року, згідно з яким з наслідками проведеного позапланового контролю ДАП «Україна» щодо додержання вимог законодавства про працю в частині правомірності звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату (наявності переважного права на залишення на роботі) не встановлено порушень законодавства у сфері праці при скороченні позивача. (т.1 а.с.245-255).

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, яким була надана правильна правова оцінка, вірно вважав, що в ДАП «Україна» відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме, скорочення посад, в тому числі й скорочення посади провідного інженера з експлуатації повітряних суден відділу з управління підтриманням льотної придатності повітряних суден інженерно-технічного комплексу, яку обіймав позивач. Позивач був попереджений про наступне вивільнення за два місяці з дати попередження, з моменту попередження про наступне вивільнення та до дати звільнення йому пропонувались вакантні посади на підприємстві. Разом з цим, позивач відмовився від запропонованих йому вакантних посад.

Таким чином, ДАП «Україна» при звільненні ОСОБА_1 були не порушені вимоги ч.2 ст.40 КЗпП України, ч.1 ст.42, ст.49-2 КЗпП України у зв`язку з цим позовні вимоги про скасування наказу про звільнення, та поновлення на роботі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Апелянтом не було належним чином доведено свої апеляційній вимоги, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає. Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01.11.2022 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.А.