Провадження № 22-ц/812/791/22
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 жовтня 2022 року м. Миколаїв

справа № 488/3616/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської Н.О.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва, ухваленого 14 липня 2022 року під головуванням судді Чернявської Я.А. в приміщенні цього ж суду, дата складення повного судового рішення не зазначена, у цивільній справі

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позивачка зазначала, що вона є студенткою 4 курсу медичного факультету № 1 Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, денна форма навчання за рахунок коштів бюджету. Дата закінчення навчання 30 червня 2024 року. Відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Посилаючись на те що, вона навчається на денній формі навчання, тому позбавлена можливості самостійно заробляти на життя, не заміжня, матеріально її допомагає лише мама ОСОБА_3 , однак цих коштів недостатньо для проживання та харчування, натомість її батько, відповідач по справі, ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки аліментів не платить, своєчасно отримує пенсію, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Узагальнені доводи інших учасників

Під час розгляду справи відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що він не має фінансової можливості надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки є військовим пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 7119, 24 грн, у січні 2021 року переніс інсульт, у зв`язку з чим він позбавлений можливості працювати, потребує щоденного прийняття ліків, мешкає один, вся пенсія витрачається на придбання ліків, продуктів харчування, сплату комунальних послуг, тож стягнення аліментів суттєво знизить його матеріальний стан.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачка не довела наявність фактів, які надають право стягувати аліменти на її користь, у зв`язку із тим, що вона продовжує навчання, зокрема доказів на підтвердження існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі - понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, необґрунтованість рішення, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував законодавчу базу, не вивчив аналогічних правових позицій, не прийняв до уваги, що позивачка навчається на денній формі навчання, не працює, проживає в м. Києві, винаймає кімнату, оскільки в гуртожитку не має місць для проживання, щоденно добирається до навчального закладу, в зв`язку з чим несе витрати на проїзд. Крім того, несе витрати на придбання канцелярських товарів необхідних для навчання, продуктів харчування, одягу та взуття. Отже, потребує матеріальної допомоги.

Розмір аліментів який просить стягнути з відповідача є справедливим та таким, що відповідає обставинам справи, принципам розумності та справедливості. Відповідач не має інвалідності, здоровий, інших утриманців не має, отримує пенсію, як військовий пенсіонер, що перевищує рівень середньої заробітної плати багатьох працездатних осіб. Тож має можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки на період навчання у розмірі, який є справедливим і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача. Суд при ухваленні рішення не врахував взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, порушив норми Сімейного кодексу, Конституцію України, якими передбачено її законне право на матеріальну допомогу з боку батьків.

Узагальнені доводи інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від відповідача до апеляційного суду не надійшов.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ціну позову, справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 грудня 2000 року (а.с.3).

ОСОБА_1 є студенткою 4 курсу медичного факультету № 1 Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, денна форма навчання за рахунок коштів бюджету. Дата закінчення навчання 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою №1487 (а.с.4).

Відповідно до довідки про доходи, відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року становить 34 544 грн 40 коп. (а.с.23)

Крім того, з виписки із медичної картки № НОМЕР_2 вбачається, що відповідач з 29 грудня 2020 року по 12 січня 2021 року перебував на стаціонарному лікування із діагнозом «інфаркт мозку» (а.с.24-25).

Згідно довідки про огляд лікаря від 24 листопада 2021 року у відповідача спостерігаються певні негативні наслідки від перенесеного ішемічного інсульту (а.с. 25).

За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України у редакції Закону від 26 січня 2016 року № 936-VIII, яка була чинною на момент виникнення між сторонами спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, орендою житла, проїздом, харчуванням, оскільки стипендія не покриває цих витрат.

Між тим, доказів таких витрат, в тому числі, щодо оренди житла, позивачка не надала.

Заперечуючи проти вказаних вимог відповідач посилався на те, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти в зазначеному позивачем розмірі, оскільки є військовим пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 7119, 24 грн, у січні 2021 року переніс інсульт, у зв`язку з чим він позбавлений можливості працювати, потребує щоденного прийняття ліків, мешкає один, вся пенсія витрачається на придбання ліків, продуктів харчування, сплату комунальних послуг.

Зазначене підтверджується зазначеними вище доказами.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач, який є пенсіонером, після перенесеного захворювання (ішемічного інсульту), яке спричинило негативні наслідки та потребує додаткового лікування, не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка навчається.

Отже основний висновок суду про відмову в задоволенні позову є правильним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 липня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими статтею 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський Т.Б. Кушнірова Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.