Справа № 462/4248/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить йому, на підставі Реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу № 60, за реєстровим № 10238 від 27.04.1993 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34392872 від 03.03.2015 року на праві приватної власності. У вказаній квартирі, крім нього, зареєстрована його колишня дружина від 22.08.1995 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже більш ніж 10 років виїхала за кордон на постійне проживання, а відтак весь цей час не проживає у квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Про те, що відповідач не проживає в квартирі більше трьох років, підтверджують наступні акти про не проживання за місцем реєстрації: № 1 від 02.02.2021, № 2 від 01.07.2021, № 3 від 01.11. 2021, № 4 від 01.02. 2022, № 5 від 01.06.2022. Вищезазначені акти складені за участю мешканців будинку АДРЕСА_2 та голови правління ЖБК «Будівельник-1. Також, позивач зазначає, що 18 травня 2022 року шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова. На підставі цього, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.09.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Зі змісту ст. ст. 12, 81 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони у справі з 15.06.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.05.2022 року розірвано.

Згідно із реєстраційним посвідченням Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 27.04.1993 року, записаним в реєстрову книгу № 60 за реєстровим № 10238 /а.с.8/ та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 34392872 від 03.03.2015 року /а.с. 9/ позивач ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_3 , загальною площею 44, 0 кв.м. Підставою виникнення права власності є довідка ЖБК «БУДІВЕЛЬНИК-1» за № 38/98 від 17.03.1993 року.

Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 02.08.2022 у кв. АДРЕСА_1 прописані 2 особи: ОСОБА_1 з 05.04.1988 (основний квартиронаймач) та ОСОБА_2 (дружина) з 22.08.1995 /а.с.11/.

Відповідно до частини третьої статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно з пунктом 4 «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України» ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Статтею 16 Закону України «Про власність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом та Кодексом про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України).

Відповідно до статей 22, 28, 29 КпШС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

За загальним правилом, відповідно до статті 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу.

Водночас, як КпШС України так і чинним СК України визначено презумпцію спільності права власності подружжя на майно.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Наведений висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справ № 320/3072/18, провадження №61-5819св19 та від 30 червня 2022 року у справі № 335/12781/19 /провадження № 61-19341св21/.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про те, що пайові внески за спірну квартиру були внесені позивачем за особисті кошти.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Водночас судом встановлено, що квартира набута сторонами у шлюбі, а тому є спільним сумісним майном, сам факт незвернення відповідача до суду із позовом про розподіл майна подружжя не є підставою, з якою закон пов`язує (визначає) припинення права власності на спільну сумісну власність. Із врахуванням наведеного відповідач не втратила право власності на вказану квартиру, в силу вимог статей 319, 321 ЦК України, а положення частини другої статті 405 ЦК України не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 647/1683/15-ц, /провадження № 61-4509св18/

Виходячи з наведеного у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити в позові, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 280-283 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до вимог п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя І.Д. Іванюк