Справа № 449/371/22 Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 22-ц/811/1977/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого : Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Івасюти М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В травні 2022 року ОСОБА_2 , звернулася до Перемишлянського районного суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб, укладений між нею ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 27.07.2021 р., актовий запис №70, а також стягнути з ОСОБА_1 , аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 5000 грн., щомісячно на дитину, починаючи стягнення з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, насамперед виходячи з її інтересів та інтересів дитини, що в свою чергу має істотне значення. Зазначала, що за останній рік подружнього життя між нею та відповідачем часто виникали непорозуміння, сварки через різнобічність та несумісність характерів. Стверджувала, що відповідач має відмінні погляди на спільне життя, наносить образи, вживає алкогольні напої, неналежно ставиться до неї, як до дружини, зраджує в подружній вірності, тим самим створив ненормальні умови для спільного проживання, оскільки на даний час вони не проживають разом, а відповідач проживає з іншою жінкою і запропонував її розлучитись, присвоївши та розтративши їхні спільні заощадження. Наголошувала, що відповідач працює робітником на підприємстві Адмар Ворк м.Велюнь Польща і отримує середній заробіток 20-25 тисяч гривень в місяць. Звертає увагу, що на даний час відповідач не бажає належним чином забезпечувати матеріально дитину, не турбується про неї, тобто уникає від виконання батьківського обов`язку, незважаючи на те, що їй одній важко утримувати доньку, забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та проживання.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року позов задоволено.

Розірвано шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 27.07.2021 р., Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №70.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Дане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвоката Поворознюк Борис Миколайович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності доказів про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач отримав судову повістку.

Крім того, визначаючи матеріальний стан відповідача, розмір отримуваних ним доходів, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працює робітником на підприємстві «ADMAR WORK» в республіці Польща та отримує 1665 злотих, однак відповідач працював на даному підприємстві тимчасово, лише у період з 15.12.2021 року по 31.05.2022 року, тобто менше 6 місяців. На даний час відповідач не працевлаштований та не отримує доходів.

Враховуючи наведене просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та визначити розмір аліментів на утримання дочки в розмірі 2000 грн. або ј частину від усіх доходів відповідача, в решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду, що випливає із сімейних правовідносин, а саме стягнення аліментів, відтак є підстави для розгляду апеляційним судом апеляційної скарги без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 24 жовтня 2022 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 17 жовтня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 24 жовтня 2022 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду оскаржується лише в частині стягнення аліментів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями частини 1 статті 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та ухваливши стягувати з відповідача в користь позивачки на утримання доньки, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, весь тягар по матеріальному утриманню дитини сторін лежить на позивачці, прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, та з врахуванням вимог ст. ст.180, 181, 184 СК України визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України).

Матеріалами справи та судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.07.2021 р, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , був укладений шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 70. Після укладення шлюбу, дружині присвоєно прізвище: « ОСОБА_6 ». Шлюб було зареєстровано Олевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2022 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Звертаючись із позовними вимогами та обгрунтовуючи свою позицію позивачка ОСОБА_2 зазначала, що самостійно займається вихованням та утриманням спільної із відповідачем дитини, відповідач ухиляється від своїх обов`язків, не надає кошти на утримання дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набув чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно із ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пред`явлення позивачкою позову про стягнення аліментів свідчить про те, що батьки не досягли домовленості щодо способів виконання кожним із батьків обов`язку утримувати дітей, що власне відповідачем не спростовано та підтверджується поданням апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд вірно виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу утримання неповнолітньої дитини та дійшов правильного висновку про те, що позивачка потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені статтею 182 СК України.

Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно із ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства та обов`язку батька утримувати неповнолітніх дітей, за відсутності згоди між сторонами з цього приводу, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти на утримання доньки в судовому порядку

В цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що незважаючи на беззаперечний факт про те, що витрати по утриманню спільної дитини сторін несе мати, оскільки така з нею проживає, а протилежного судом не встановлено, матеріали справи не містять жодних доказів, які підтверджували б розмір доходу позивачки.

Разом з цим, колегія суддів не може погодитися із розміром аліментів, які визначені судом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В силу приписів статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 року», у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітню дитину, суд враховує стан здоров`я позивачки та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вимоги розумності та справедливості, мінімальний розмір аліментів на одну дитину.

Разом з цим, звертаючись з позовними вимогами та обґрунтовуючи такі, позивачка ОСОБА_2 жодним чином не зазначає у чому полягають вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 грн.

Згідно довідки ADMAR Польска SP про працевлаштування від 01.08.2022 року, ОСОБА_1 працював на підприємстві ADMAR з 15.12.2021 року по 31.05.2022 року.

Таким чином, відповідний розмір аліментів не обґрунтований позивачкою належними доказами, які б свідчили чи давали підставу для висновку про безумовну необхідність коштів на утримання дитини саме у такому розмірі, а також можливості відповідача сплачувати такі аліменти.

Враховуючи те, що відповідач є молодим, працездатним, жодних протипоказань до будь якої роботи не має, інші утриманці у нього відсутні, колегія суддів приходить висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки у розмірі 3000 грн.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів не суперечитиме закону та відповідатиме фактичним обставинам справи.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Підстави для вирішення питання про зміну розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Поворознюка Бориса Миколайовича - задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 24 жовтня 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.