Справа № 583/4850/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 м. Охтирка Сумської області скаргу ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)Ширко Сергій, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2021 ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.09.2018 Охтирським міськрайонним судом Сумської області по справі № 583/3157/18 виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_1 .

У межах примусового виконання зазначеного судового наказу від 04.09.2018 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)Ширко С., було видано розрахунок заборгованості по аліментах від 02.11.2021 № 91143, до якого, на переконання заявниці, безпідставно зараховано в рахунок сплачених аліментів грошові кошти в розмірі 208 284,00 грн, які боржник добровільно перераховував на банківську картку ОСОБА_1 , як додаткові витрати на сім`ю. При цьому, як зазначає ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_2 час від часу перераховував на її банківську картку грошові кошти, у призначенні перерахувань яких вказувалося «аліменти».Таким чином заявниця вважає, що цільовим призначенням отриманих нею від ОСОБА_2 коштів у розмірі 208 284,00 грн була не сплата аліментів, а інші цілі, у зв`язку з чим за ОСОБА_5 мається борг у розмірі 34033,99 грн.

Посилаючись на викладене заявниця просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ширко С. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам за № 91143 від 02.11.2021; визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам № 91143 від 02.11.2021р за період з серпня 2018 року по 30.09.2021.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 вимоги за скаргою підтримали з наведених в ній підстав, просила їх задовольнити.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У письмовому відзиві на скаргу просив відмовити в задоволенні вимог заявниці посилаючись на їх безпідставність. При цьому зазначив, що дійсно на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57606635 з примусового виконання судового наказу від 05.09.2018, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 з 09.08.2018 до їх повноліття. 28.11.2018, 03.05.2019, 20.08.2020, 19.08.2021 до відділу державної виконавчої служби надійшли заяви боржника ОСОБА_2 з копіями квитанцій, на підтвердження перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів за період 2018-2021 років, на підставі яких, за заявою стягувачки, державним виконавцем було складено розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого станом на 01.10.2021 переплата зі стягнення аліментів склала 177 313,29 грн. Вважає, що посилання ОСОБА_1 на те, що всі грошові перекази, в яких не зазначено призначення платежу «аліменти» є додатковими витратами на сім`ю, не підтверджуються жодними доказами, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація щодо укладення між нею та боржником домовленостей стосовно додаткових витрат, також не надано і рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на дітей. Таким чином, на переконання державного виконавця, він діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у межах своїх повноважень.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїх письмових поясненнях просив відмовити у задоволення вимог за скаргою, пославшись на її необгрунтованість. ОСОБА_2 зазначив, що стягувачка ОСОБА_1 не зверталася до суду з позовом про участь ОСОБА_2 у додаткових витратах на дитину, між сторонами відсутні будь-які добровільні домовленості з даного приводу. Крім того стягувачкою ОСОБА_1 не надано жодного документу (квитанції, чеку), який би свідчив про наявність таких додаткових витрат. ОСОБА_2 зауважив, що сплачує аліменти у визначеному судовим наказом розмірі, який є достатнім для належного розвитку та виховання дітей, забезпечення всіх їх потреб. Стягувачка на власний розсуд вирішує, на які саме потреби необхідно спрямувати сплачені аліменти. У зв`язку із зайнятістю або неуважністю боржник ОСОБА_2 під час перерахування деяких платежів через мобільні додатки на банківську картку стягувачки не завжди зазначав у коментарі до платежу призначення «аліменти», однак жодних інших видів цільового призначення грошових переказів боржник ніколи не вказував. Разом з тим вказане не може свідчити про сплату будь-яких інших платежів, у зв`язку з тим, що інші фінансові зобов`язання боржника, окрім сплати аліментів, які він виконує у повному обсязі та зі значною переплатою, перед стягувачкою відсутні. Надаючи державному виконавцю квитанції на підтвердження сплачених ОСОБА_1 коштів, боржник чітко зазначив, що це були саме аліменти, а не будь-які інші платежі. Враховуючи викладене, здійснений головним державним виконавцем Ширко С. розрахунок заборгованості по аліментам від 02.11.2021 № 91134вважає правильним, законним та таким, що відповідає реальному розміру сплачених ним аліментів на утримання дітей.

Представник боржника ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, не змогла забезпечити участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через технічну неможливість.

Відповідно до …..неявка не перешкоджає

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у ній докази, суд дійшов наступного висновку.

Так за судовим наказом Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.09.2018 по справі № 583/3157/18, провадження № 2-н/583/168/18, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_1 (а.с. 6).

26.09.2018 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/3157/18, провадження № 2-во/583/37/18 виправлено помилку в резолютивній частині судового наказу, виданого Охтирським міськрайонним судому Сумської області 04.09.2018 у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. Зазначено в п. 1 резолютивної частини судового наказу, що стягнення аліментів починається з 09.08.2018 (а.с. 7).

Постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєві Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Долиною Дмитром Володимировичем відкрито виконавче провадження № 57606635 з примусового виконання судового наказу № 2-н/583/168/18, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця до їх повноліття (а.с. 32-33).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 02.11.2021 № 91143, за підписом головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)Ширко Сергія, в межах примусового виконання судового наказу № 2-н/583/168/18, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, нараховано аліменти в розмірі 138571,21 грн., сплачено аліменти в розмірі 315884,50 грн. Станом на 01.10.2021 за боржником ОСОБА_2 заборгованість відсутня (а.с. 8).

Положеннями статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19.03.1997 року.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29.06.2004 року зазначено, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Таким чином, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченогоСімейним кодексом України.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа навиконання відстягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізично особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2018-2021 років ОСОБА_2 добровільно сплачував на картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 208 284,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій фінансових установ. Надані боржником та державним виконавцем копії платіжних документів частково містять відомості про призначення платежу по сплаті аліментів, інші копії квитанцій вказівок про їх призначення не містять.

Разом з тим в письмових поясненнях боржник ОСОБА_2 зазначив, що жодних інших виплат, не пов`язаних зі сплатою аліментів, на користь ОСОБА_1 не здійснював, а призначення платежу помилково не зазначив. Судом не встановлено обставин щодо усної домовленості між сторонами відносно добровільної участі батька в матеріальному забезпеченні та додаткових витратах на дитину. Не надано заявницею також і судового рішення з даного приводу.

Таким чином ОСОБА_1 не доведено факт неправомірності дій державного виконавця при проведенні розрахунку по заборгованості зі сплати аліментів, оскільки у нього були законні підстави для врахування відповідних платіжних документів в якості належних та допустимих доказів на підтвердження сплати аліментів.

Статтею ст. 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладені фактичні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог за скаргою, оскільки державним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» та норм Сімейного кодексу України, а його дії у межах виконавчому провадженні були законними та правомірними.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 448, 450, 451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , особа, дії якої оскаржуються головний державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)Ширко Сергій, боржник ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвали суду проголошуються негайно після їх постановлення за правилами проголошення рішень суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Особа, що подала скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суб`єкт оскарження державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ширко Сергій Леонідович, місцезнаходження: вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв.

Боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст ухвали виготовлено 24.10.2022.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко