К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року місто Київ

справа № 758/9290/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/6393/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Нежури В.А.,

за участю помічника судді в якості секретаря судового засідання: Сиченка К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва у складі судді Шум Л.М. від 13 січня 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2021 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПрАТ "СК "УСГ") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тим, що 8 липня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2019 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , був застрахований у ПрАТ "СК "УСГ" згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-0157 від 14 травня 2013 року та додатком до цього договору від 14 травня 2013 року № 28-0199-0157/13/0315.

Протягом серпня - жовтня 2019 року ПрАТ "СК "УСГ" перерахувало на рахунок сервісної станції Alfa Romeo "Італмоторс" вартість відновлювального ремонту автомобіля Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в сумі 28 538 грн. 53 коп.

Автомобіль марки Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , був застрахований у ТДВ "СК "Альфа-Гарант", яке здійснило часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 10 858 грн. 95 коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача в порядку суброгації різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуваннямв сумі 17 679 грн. 58 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року позов ПрАТ "СК "Українська страхова група" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "УСГ" як відшкодування шкоди у порядку суброгації суму в розмірі 17 679 грн. 58 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "Українська страхова група" судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до статі 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, перейшло право вимоги, яке страхувальник, має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до відповідача, вина якого встановлена судовим рішенням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що на момент дорожньої транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант", а тому виплачувати страхове відшкодування має його страховик. Крім того, у рішенні суду вказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, які не стосуються даної справи. Також невірно вказано державний реєстраційний номер автомобіля відповідача.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 травня 2022 року залучено ТДВ "СК "Альфа-Гарант"до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Учасники справи не скористалися свої правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак направив клопотання у якому просив розглядати справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує та просить задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що 8 липня 2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля марки Fiat, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_1 , який постановою Святошинського районного суду міста Києва від 24 липня 2019 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ "СК "УСГ" згідно генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) від 20 липня 2009 року № 28-0199-0157, укладеного між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ПрАТ "СК "УСГ" (а.с.4-12).

Згідно додатку до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) від 14 травня 2013 року № 28-0199-0157/13/0315 строк дії вказаного договору становив з 14 травня 2013 року по 13 травня 2018 року включно, страхова сума - 156 909 грн.(а.с. 13).

26 березня 2015 року між ТОВ "Порше Лізинг Україна" та ПрАТ "СК "УСГ" укладено додатковий договір № 1 до додатку до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) від 14 травня 2013 року № 28-0199-0157/13/0315, згідно якого сторони змінили строк дії додатку до 13 травня 2020 року (а.с. 14).

7 серпня 2019 року ПрАТ "СК "УСГ" перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_4 (особа, що здійснювала ремонт автомобіля) страхове відшкодування на підставі страхового акту № ДККА-66843 від 6 серпня 2019 року в розмірі 21 224 грн. 49 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 19763 (а.с. 33).

4 жовтня 2019 року ПрАТ "СК "УСГ" було проведено доплату страхового відшкодування на підставі страхового акту № ДККА-66843/1 від 4 жовтня 2019 року в розмірі 7 314 грн. 04 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 24903 (а.с. 34).

Листом ПрАТ "СК "УСГ" від 4 листопада 2019 року адресованого ТДВ "СК "Альфа-Гарант"підтверджується, що 19 вересня 2019 року воно зверталося з вимогою виплати страхового відшкодування на суму 21 224 грн. 49 коп. Також у вказаному листі ПрАТ "СК "УСГ" просило здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 7 314 грн. 04 коп. (а.с. 35).

16 лютого 2021 року ПрАТ "СК "УСГ" звернулося з досудовою вимогою до ОСОБА_1 у якій просило сплатити різницю між фактичним розміром шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, і страховим відшкодуванням, яке було виплачено ТДВ "СК "Альфа-Гарант" в розмірі 10 858 грн. 95 коп., що становить 17 679 грн. 58 коп. (а.с. 36, 37).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до статі 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у

деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої особи у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до статі 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статі 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини 1 статі 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Відповідно до статі 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статі 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З матеріалів справи убачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант", що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 5 вересня 2018 року № AW 4508583 (а.с. 17, 77).

Суд першої інстанції не звернув уваги на наявність у відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який покриває розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дійшов помилкового висновку про те, що різниця між страховою виплатою його страховика і розміром матеріального збитку має бути відшкодована відповідачем.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе (у межах суми страхового відшкодування) виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3, 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона в силу статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховиком відшкодовуються лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу та без врахування втрати товарної вартості. Тобто розмір фізичного зносу та втрата товарної вартості відшкодовується страхувальником (винуватцем ДТП).

Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків страхового відшкодування, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Alfa Romeo, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 28 538 грн. 53 коп. При цьому у розрахунках не зазначено суму втрати товарної вартості та фізичного зносу, відшкодування яких покладається на відповідача (а.с. 30,32).

З метою встановлення всіх обставин справи, судом апеляційної інстанції було залучено до участі у справі ТДВ "СК "Альфа-Гарант" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Проте, ані позивач, ані третя особа не надали до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, в судові засідання жодного разу не з`явилися.

Оскільки з наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити розмір втрати товарної вартості автомобіля потерпілої особи, а також суму коефіцієнту фізичного зносу, відшкодування яких покладено законом на винуватця дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимога ПрАТ "СК "УСГ" до ОСОБА_1 є недоведеними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про задоволення позову через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до статі 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ "СК "УСГ".

Судові витрати

Відповідно до частин 1, 2, 13 статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 11 жовтня 2021 року; копію акту наданих послуг від 18 жовтня 2021 року на суму 4 200 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 63 від 18 жовтня 2021 року на суму 4 200 грн.; копію договору про надання правничої допомоги від 26 січня 2022 року; копію акту наданих послуг від 2 лютого 2022 року на суму 6 200 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 6 від 2 лютого 2022 року на суму 6 200 грн.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Колегія суддів, дослідивши подані скаржником докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, не встановила недотримання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вимог частини 3 статті 137 ЦПК України.

Проте розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому стягненню з огляду на таке.

З акту надання послуг від 2 лютого 2022 року убачається, що сторони погодили розмір гонорару за підготовку та подачу адвокатського запиту до суду стосовно дослідження доказів в розмірі 700 грн.

Однак, інформація, яку запитував адвокат є відомою як зі змісту оскаржуваного рішення суду, так і з самих матеріалів справи, з якими він ознайомився. По суті такий запит не впливає на підготовку апеляційної скарги, а тому ці витрати відшкодуванню не підлягають.

В іншій частині розмір витрат на правничу допомогу відповідає обставинам справи та умовам договорів про надання правничої допомоги.

Отже, з ПрАТ "СК "УСГ" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9 700 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 січня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант", про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (місто Київ, вулиця Федорова, 32 А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 27 квітня 2000 року) судовий збір в розмірі 3 405 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (місто Київ, вулиця Федорова, 32 А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві від 27 квітня 2000 року) витрати на правничу допомогу в розмірі 9 700 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: