Справа №345/891/22
Провадження № 2/345/449/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

13.04.2022 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу належить квартира АДРЕСА_1 . Дану квартиру придбано у ОСОБА_3 . Однак, у придбаній позивачем квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , якого неможливо зняти з реєстраційного обліку, так як він постійно проживає за межами України. На підставі наведеного, позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не зявилася, однак її представник - адвокат Бойко Р.Б. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча завчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 13.05.2021, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.5-7). Відповідно до п. 6 вказаного договору, продавець - ОСОБА_3 зобов`язалась знятись з реєстраційного обліку місця проживання та зняти з реєстраційного обліку місця проживання зареєстрованих осіб, звільнити та передати квартиру до 13.05.2022.

Як вбачається із акту приймання-передачі квартири від 15.03.2022, ОСОБА_3 звільнила та передала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Згідно довідки №699353 від 15.03.2022, за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 8).

Водночас, відповідно до акту від 15.11.2021, у зазначеному вище будинку ОСОБА_4 не проживає з 2016 року (а.с.7).

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який сформовано 13.05.2021 за № 256402032, підтверджується реєстрація за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у п. 89 постанови від 04 липня 2018 р. у справі № 653/1096/16-ц, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

За змістом статті 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цієї власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Зазначений вище правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 25 липня 2018 р. у справі № 638/13030/13-ц, право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом. Право користуватися житлом для членів сім`ї власника може виникати та існувати лише за умови, якщо особа, членами сім`ї якої вони є, сама володіє правом власності на житло.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 71, 72, 167 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст.. 141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданоюпротягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя