Справа № 367/4336/22
Провадження №2-н/367/473/2022
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., розглянувши у наказному провадженні цивільну справу за заявою Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,-

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2022 року заявник Приватне комунально-побутове підприємство «Теплокомунсервіс» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 16 935,78 грн. та витрат по оплаті судового збору у розмірі 248,10 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Між тим, п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановленому законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ст. 256ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Так, в поданій до суду заяві про видачу судового наказу Приватного комунально-побутового підприємства «Теплокомунсервіс» просить стягнути борг за період з 01.11.2018 року по 01.09.2022 рік у сумі 16 935,78 грн.

Однак, до заяви додано розрахунок суми боргу за період з 01.10.2017 по 01.09.2022, який складає 16 935,78 грн, з якого неможливо встановити, за який саме період утворився борг.

Більш того, з доданого заявником до заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість яку заявник просить стягнути нараховувалась за період з 01.10.2017 по 01.09.2022, загальна сума якої складає 16 935,78 грн, що перевищує строк позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

В даному випадку з заяви і доданих до неї документів вбачається, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги; що за правилами п. 5 ч. 1 ст. 165ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу. Тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, оскільки заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Частиною ч. 2 ст. 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 165,166, 167, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному комунально-побутовому підприємству «Теплокомунсервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у сумі 16 935,78 грн.

Копію ухвали разом із заявою та доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Роз`яснити заявнику Приватному комунально-побутовому підприємству «Теплокомунсервіс», що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга може бути подана в строк визначений статтею 354 ЦПК України шляхом подання апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.В. Чернова