Справа № 157/923/22
Провадження №2/157/295/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок господарськими будівлями,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на житловий будинок з прибудовою та господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання зазначає, що її батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент смерті мати проживала у своєму житловому будинку, що знаходиться за вищезазначеною адресою. На випадок своєї смерті мати 5 листопада 2010 року склала заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Пнівненської сільської ради, згідно з яким все своє майно заповіла їй. Крім неї спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері є її рідні сестри та брати: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Вона прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом шляхом проживання із спадкодавцем на момент смерті. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме на зазначений житловий будинок, який належав її матері, вона звернулася до державного нотаріуса, однак їй було роз`яснено, що видати свідоцтво не можливо, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове нерухоме майно. Відповідно до довідки № 128 від 19 червня 2019 року, виданої Пнівненською сільською радою Камінь-Каширського Району Волинської області, її матері належав зазначений житловий будинок. Відповідно до витягу з погосподарської книги № 7 Пнівненської сільської ради будинок побудовано у 1980 році. Отже, зазначений будинок з надвірними будівлями та спорудами входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті її матері, та право на це спадкове майно перейшло до неї як спадкоємця за заповітом.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, із змісту поданих ними заяв вбачається, що вони проти задоволення вимог позивачки не заперечують.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно із ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд встановив, що ОСОБА_7 , яка є матір`ю сторін, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області 20 лютого 2019 року.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт 5 листопада 2010 року, посвідчений секретарем виконкому Пнівненської сільської ради Камінь-Каширського району Веремейчик Л.К., згідно з яким житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_5 , а все інше належне їй майно - ОСОБА_1 . Заповіт не змінено та не відмінено.

Як вбачається з витягу з погосподарської книги с. Соснівка №7 за 2016-202, виданого Пнівненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області від 26 липня 2019 року № 2573, ОСОБА_7 належав житловий будинок, 1980 року побудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 і обліковується по особовому рахунку за № НОМЕР_2

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що виготовлений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 станом на 8 липня 2022 року вбачається, що біля належного спадкодавцю житлового будинку літ. «А-1» по АДРЕСА_1 , є прибудова літ. «а» та сарай літ. «Б-1».

Оскільки належний спадкодавцю житловий будинок збудований в сільській місцевості і зареєстрований у погосподарській книзі, тому цей об`єкт нерухомості вважається прийнятим в експлуатацію і не є самовільним будівництвом.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 142/2019, розпочатої 20 червня 2019 року, позивачка ОСОБА_1 спадщину, що відкрилася з дня смерті спадкодавця ОСОБА_7 прийняла за заповітом шляхом подання нотаріусу 20 червня 2019 року, тобто у встановлений законом строк, заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 4 липня 2019 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 27 червня 2019 року подали нотаріусу заяви, згідно з якими відмовилися від обов`язкової частки у спадщині, що відкрилася з дня смерті їхньої матері ОСОБА_7

ОСОБА_5 27 червня 2019 року подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася з дня смерті його матері, як спадкоємець за заповітом.

11 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок, однак, їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів.

Встановлено, що ОСОБА_7 за життя документи, які б посвідчували її право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , не оформила.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що за позивачкою як спадкоємцем за заповітом належить визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарською будівлею у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 30, 259, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (проживає у АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (проживає у АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 (проживає по АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 (проживає по АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 ), ОСОБА_5 (проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_7 ), про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «а» та господарську будівлю сарай літ. «Б-1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 21 жовтня 2022 року.

Головуючий: О. В. Антонюк