Справа №639/300/22
Провадження №2/639/1077/22
11 жовтня 2022 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Баркової Н.В.,
за участю секретарів - Волкової С.І., Кролівець П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, що постійно не проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не прийняла спадщину за законом, -
25.01.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , зазначивши третьою особою Другу Харківську державну нотаріальну контору, і просить суд встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), таким що спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, не прийняв, так як був зареєстрований, але фактично не проживав разом з померлим ОСОБА_3 на день його смерті та вирішити питання судових витрат.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 30.01.2016 року було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис під №22. ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі народилася ОСОБА_5 , про що 06.09.2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №518. Також ІНФОРМАЦІЯ_3 в шлюбі народився ОСОБА_6 , про що 14.08.2018 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №388. 12.07.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 подарували ОСОБА_3 59/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями номер АДРЕСА_2 . Даний правочин підтверджується договором дарування, який посвідчено приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , чоловік позивача, помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить 59/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями номер АДРЕСА_2 , який належав спадкодавцю на підставі договору дарування. За життя ОСОБА_5 не залишив заповіту, а отже після його смерті залишилися спадкоємці за законом. Після смерті чоловіка спадкоємцями першої черги за законом є його дружина, ОСОБА_1 , двоє його малолітніх дітей, ОСОБА_5 , 2016 р.н., та ОСОБА_6 , 2018 р.н., а також батько спадкодавця ОСОБА_2 та мати ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, у встановлений законом строк звернулася до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини нею та її малолітніми дітьми після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після заведення спадкової справи, мати спадкодавця, ОСОБА_8 звернулась до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини. Батько, ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не звертався. 18.01.2022 року було складено та підписано сусідами акт про не проживання фізичної особи за місцем реєстрації, а саме, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 дійсно не проживає за місцем реєстрації більше 10 років.
Оскільки факт постійного непроживання відповідача зі спадкодавцем має певні юридичні наслідки, що можуть вплинути на розмір спадщини позивача, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, що постійно не проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не прийняла спадщину за законом. Призначено підготовче засідання.
Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.07.2022 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, що постійно не проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не прийняла спадщину за законом закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків задоволено, викликані в судове засідання свідки.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні надала вступне слово, в якому просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Крім того, позивач ОСОБА_1 надала до початку судового засідання нове клопотання про виклик свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , явку яких забезпечила самостійно. Вказане клопотання задоволено судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання. Від допиту свідків, які не з`явились в судове засідання, позивач відмовилась.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.10.2022 року, занесеної до протоколу судового засіданні, проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Другої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, надав заяву з проханням проводити розгляд справи в його відсутність.
Суд, дослідивши письмові докази, показання свідків, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи 30.01.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №22 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_12 » (а.с.6).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 , про що зроблено відповідний актовий запис №518 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.09.2016 року. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №388 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 14.08.2018 року. Батьками дітей зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7, 8).
12.07.2017 року ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отримав у власність від ОСОБА_2 та ОСОБА_7 59/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями номер АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 12.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. за р.№4021 (а.с.9).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 21.12.2020 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 21.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №13 (а.с.10, 11).
Згідно з інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано з 23.01.2002 року за адресою АДРЕСА_1 .(а.с.16).
18.01.2022 року складено та підписано сусідами акт про не проживання фізичної особи за місцем реєстрації, відповідно до якого ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 дійсно не проживає за місцем реєстрації більше 10 років (а.с. 12).
У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала показання про те, що вона доводиться позивачу сусідкою, проживає поряд в будинку з 2016 року, часто приходила до позивача з дітьми в гості, майже 2 рази на тиждень. ОСОБА_2 свідок ніколи не бачила в будинку і стверджувала, що останній не проживав за місцем мешкання позивача та її чоловіка, в тому числі на момент смерті чоловіка позивача ОСОБА_14 в грудні 2020 року.
Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що знає позивача ОСОБА_15 та її чоловіка ОСОБА_14 через свого сина, який був близьким другом ОСОБА_14 . Відповідача свідок знає через ОСОБА_14 . Також свідок пояснила, що за життя ОСОБА_14 їздив до свого батька в село, оскільки батько за адресою АДРЕСА_1 не проживав тривалий час, в тому числі і на момент смерті ОСОБА_14 . Це відомо свідкові у зв`язку з тим, що її син з невісткою часто ходили в гості до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а свідок їх забирала.
Свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що доводиться сусідкою позивачці, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 з дітьми. Свідок стверджувала, що взагалі ніколи не бачила відповідача за вказаною адресою, не проживав він там і на час смерті чоловіка позивача.
Свідок ОСОБА_11 , сусідка позивача, повідомила суду, що знає відповідача, оскільки разом навчалась із ним у школі, однак зазначила, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживав багато років, за даною адресою жили останні 7-8 років лише позивач з чоловіком та дітьми.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).
Разом з тим, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст. 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Статтею 29 ЦК України в встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції положень Закону, що діяли на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією (254к/96-ВР ), законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
В даному випадку судом на підставі досліджених доказів встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а його батько - відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Між тим останній 12.07.2017 року подарував частку будинку за вказаною адресою синові і постійно не проживав у цьому будинку тривалий час, в тому числі на момент смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, враховуючи не надання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт постійного не проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.
Між тим суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), таким що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, так як був зареєстрований, але фактично не проживав разом з померлим ОСОБА_3 на день його смерті, оскільки вважає таку вимогу передчасною і такою, що не підлягає на даний час судовому захисту, оскільки дане питання достатньо врегульовано положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, якими передбачені певні факти, з наявністю яких закон пов`язує прийняття або неприйняття особою спадщини.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76-89, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1223, 1224, 1261, 1268, 1269,1270, 1273 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, що постійно не проживала із спадкоємцем на час відкриття спадщини та не прийняла спадщину за законом задовольнити частково.
Встановити факт постійного не проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: Друга Харківська державна нотаріальна контора, , місцезнаходження: м. Харків, вул. Озерянська, буд. 6.

Повне рішення складено 01.11.2022 року.

Суддя Н.В. Баркова