Справа № 182/4421/21
Провадження № 2/0182/317/2022
04.04.2022 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Іванова Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у користуванні домоволодінням, посилаючись на наступне.
- перенести межову споруду (паркан) у відповідності до меж приватизованих земельних ділянок та не порушувати межі земельної ділянки позивача ОСОБА_1 ;
- надати доступ позивачу для відновлення відмостки зовнішньої стіни житлового будинку «А» по АДРЕСА_1 , у разі незгоди здійснити ремонт відмостки самостійно, відповідач не бажає виконувати.
Крім того, вона звернулась в комісію з розгляду скарг на утримання на приватних подвір`ях свійських тварин відповідачем на межі двох домоволодінь за №№ 86,88: безліч птиці (курей, качок, гусей, які зрання вчиняють галас), свиней у великій кількості, котів, собак. Відходи викидає на території, де не передбачено складування відходів тваринництва, захаращення усяким брудом стін житлового будинку «А» та літньої кухні «Б». Під час виїзного засідання комісії факти, викладені у її зверненні, підтвердилися, а саме: наявність сморіду від екскрементів, рій мух та комах, територія знаходиться в незадовільному санітарно-епідеміологічному стані. Рекомендації комісії: дотримуватись вимог законів України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»; «Про захист населення від інфікаційних хвороб»; «Про ветеринарну медицину» та «Правил утримання домашніх та інших тварин і поводження з ними у м.Нікополі»; дотримуватися правил добросусідства, але все марно. Відповідач рекомендації ігнорує, незважаючи на те, що відстань для нової садибної забудови повинна бути: від межі суміжної земельної ділянки до будівель та споруд
В судове засідання сторони не з`явились.
Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог своєї довірительки наполягав в повному обсязі (а.с.59-60).
Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 також підтримав в повному обсязі (а.с.49).
Відповідач про день та час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином судовими повістками з поштовими повідомленнями (а.с.46, 58), які повертались без вручення з позначкою «за термінами зберігання», тому повідомлявся ще й оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади».
Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.
Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
- перенести межову споруду (паркан) у відповідності до меж приватизованих земельних ділянок та не порушувати межі земельної ділянки позивача ОСОБА_1 ;
- надати доступ позивачу для відновлення відмостки зовнішньої стіни житлового будинку «А» по АДРЕСА_1 , у разі незгоди здійснити ремонт відмостки самостійно (а.с.19-21.
Крім того, позивачка звернулась в комісію з розгляду скарг на утримання на приватних подвір`ях свійських тварин відповідачем на межі двох домоволодінь за №№ 86,88. Під час виїзного засідання комісії факти, викладені у зверненні позивачки, підтвердилися. Рекомендації комісії: дотримуватись вимог законів України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»; «Про захист населення від інфікаційних хвороб»; «Про ветеринарну медицину» та «Правил утримання домашніх та інших тварин і поводження з ними у м.Нікополі»; дотримуватися правил добросусідства, але все марно. Відповідач рекомендації ігнорує, незважаючи на те, що відстань для нової садибної забудови повинна бути: від межі суміжної земельної ділянки до будівель та споруд - не менше 3 м, а від житлового будинку, літньої кухні, які розташовані по межі «А-Г», до господарських будівель та споруд, площею до 50 кв.м, - не менше 15 м (санітарні відстані до житлових будинків на суміжних земельних ділянках). Відповідач не вправі використовувати земельну ділянку не за її цільовим призначенням, з порушенням екологічних вимог, власник забов`язаний додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля (а.с.22-23). Однак, звернення позивачки до органів самоуправління були безуспішними, як і до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.25-27) та голови квартального комітенту (а.с.28). Позивачка позбавлена нормального відпочинку, нормальних умов співіснування із сусідом тощо.
Відповідач ігнорує не лише рекомендації органу виконавчої влади, а й судові засідання. Тому, за таких підстав, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні домоволодінням задовольнити в повному обсязі.
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 домоволодінням АДРЕСА_1 :
- шляхом установки паркану між домоволодіннями АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 на 0,72м (довжиною 25,76 м /на рівні довжини земельної ділянки «А-Г»/, згідно плану зовнішніх меж кадастрового плану земельної ділянки) та вглиб земельної ділянки на 0,72 м від стін житлового будинку «А» та літньої кухні «Б», убік домоволодіння АДРЕСА_3 , відповідно до технічної документації, плану земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 , згідно кадастрового плану земельної ділянки при домоволодінні АДРЕСА_1 ;
- шляхом відновлення відмостки зовнішньої стіни житлового будинку «А» по АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_2 знести капітальний навіс в домоволодінні АДРЕСА_4 , встановленого ОСОБА_2 впритул до житлового будинку «А» та літньої кухні «Б», що належить ОСОБА_1 .
Заборонити ОСОБА_2 утримувати на сусідній з ОСОБА_1 межі свійських тварин та складати побутові відходи і відходив твариництва.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 908, 00 грн., оплаті послуг КП НМБТІ в розмірі 416, 30 грн. та Т0В «Домінант» в розмірі 1 300 грн., а всього 2 624грн. 30 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал