Справа № 159/6323/21
Провадження № 2/159/192/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ковельський міський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №2165, вчинений 13.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу.

1.Стислий виклад позицій сторін, пояснення третіх осіб

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що виконавчий напис вчинено без дотримання чинного законодавства, зокрема, без нотаріального посвідчення кредитного договору. Позивач зазначила, що при вчиненні виконавчого напису відповідачем не надано нотаріусу необхідних і достатніх доказів безспірності заборгованості; період охоплений виконавчим написом перевищує дванадцять років два місяці; виконавчий напис вчинено під час судового розгляду справи; інформація зазначена у ньому щодо того, що позивач є фізичною особою - підприємцем не відповідає дійсним обставинам. Також позивач звернула увагу суду на те, що відповідач, приватний нотаріус не виконали обов`язку щодо надіслання боржнику письмової вимоги про сплату боргу.

У відповіді на відзив позивач заперечила проти доводів відповідача, що Банк не є належним відповідачем у справі, пославшись при цьому на висновки Верховного Суду, висловлені з даного приводу.

1.2. У відзиві на позов від 20.12.2021, який надійшов до суду 28.12.2022, представник відповідача позовних вимог не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначив, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначена в оспорюваному написі заборгованість є безспірною. Вказав, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною та не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Крім того, вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» не є належною стороною (відповідачем) у дані справі, оскільки не має права видавати виконавчі написи.

1.3. Третя особа у справі - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не подала. Водночас надала суду копії виконавчого напису і матеріалів, на підставі яких такий виконавчий напис вчинено.

1.4. Третя особа у справі - Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), на вимогу суду надав суду копію матеріалів виконавчого провадження №66934858; правом подачі письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог не скористався.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 27.10.2021. Ухвалою суду від 01.11.2021 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження; витребувано у третіх осіб докази (матеріали виконавчого напису та матеріали виконавчого провадження); призначено підготовче судове засідання на 30.11.2022, відкладено на 13.01.2022.

28.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

30.12.2021 позивач направила суду відповідь на відзив.

Ухвалою від 13.01.2022 підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 10.02.2022, відкладено на 09.03.2022, 08.04.2022.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1. Ухвалою суду від 29.10.2021 вжито заходи забезпечення позову - за заявою ОСОБА_1 зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 66934858, відкритим виконуючим обов`язки начальника Ковельського міського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчуком О.О. 27.09.2021 на підставі виконавчого напису від 13.12.2018 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованим у реєстрі за №2165 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», а також виконавчого збору в розмірі 1158748,10 грн.

3.2. Позивач у письмових заявах від 26.11.2021, 29.12.2021, 07.02.2022 справу просила розглядати без її участі.

Відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання 08.04.2022 не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк».

Третя особа приватний нотаріус Бондар І.М. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи Ковельського ВДВС також заявив клопотання про розгляд справи без участі ДВС.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна 13.12.2018 вчинила виконавчий напис № 2165 про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу Волинської області Козоріз Н.С. за реєстровим №4062, передано в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк». Згідно спірного виконавчого напису за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. пропоновано задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі заборгованості за кредитним договором та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

4.2. На підставі вказаного виконавчого напису постановою виконуючого обов`язки начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчука Олександра Олексійовича від 27.09.2021 відкрите виконавче провадження № 66934858. У цей же день винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

5. Норми права, які застосував суд.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі ЗУ «Про нотаріат»), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів унормовано Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в Перелік та доповнено його після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, нотаріус може вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор має надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Тобто, станом день вчинення виконавчого напису 13.12.2018, редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

На виконання вимог ухвали суду від 01.11.2021 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надала документи, на підставі яких 13.12.2018 було вчинено виконавчий напис № 2165. За результатом дослідження вказаних документів судом не встановлено наявність нотаріально посвідченого кредитного договору.

Також, суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц.

Відповідачем Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надано суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Також судом враховано невідповідність фактичних обставин, зазначених у спірному виконавчому написі, у частині того, що позивач є фізичною особою - підприємцем.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано.

Водночас, судом встановлено, що між сторонами існує спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, на підставі якого нерухоме майно передане в іпотеку. Станом на дату вчинення виконавчого напису Ковельським міськрайонним судом розглядалась справа про стягнення з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 на користь Банку в солідарному порядку заборгованості у сумі 20888,15 доларів США (рішенням суду першої інстанції від 19.03.2019 у задоволенні позову відмовлено).

Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки виконавчий напис оскаржується позивачем, а також те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, суд дійшов висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

7. Розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 131 ЦПК України).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Понесені та заявлені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 908 грн та із судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у сумі 454 грн.

Отже із відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1 362 грн (908 грн + 454 грн).

8. Щодо дії заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини сьомої статті 158 ЦПК України за відсутністю клопотань учасників справи про скасування заходів забезпечення позову, відповідні заходи вжиті судом у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, скасуванню не підлягають та продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набранням даним рішенням законної сили.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2165, вчинений 13.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про звернення стягнення на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві грн) витрат по сплаті судового збору.

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2021 у виді зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 66934858, відкритим виконуючим обов`язки начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Голярчуком Олександром Олексійовичем 27.09.2021 на підставі виконавчого напису від 13.12.2018 приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованим у реєстрі за №2165, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування, імена сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк», місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д, ;

третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Дніпротетровська область, місто Дніпро, вулиця Центральна, 6/9;

третя особа Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Волинська область, місто Ковель, вулиця Устима Кармелюка, 4.

Повний текст рішення складено 15.04.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА