Ухвала

17 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 464/4338/21

провадження № 61-9763ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка Сергія Васильовича, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області, третя особа - Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба української державної будівельної експертизи», про визнання протиправним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати наказ по Філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області

(далі - Філія ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області) від 30 квітня 2021 року №12-к «Про вивільнення працівників згідно пункту 1

статті 40 Кодексу законів про працю України» в частині вивільнення ОСОБА_1 з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи; поновити її на посаді провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21 022,75 грн та стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Наказ Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області № 12-К

від 30 квітня 2021 «Про вивільнення працівників згідно пункту 1

статті 40 Кодексу законів про працю України» в частині вивільнення ОСОБА_1 з посади провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного експерта будівельного відділу спеціалізованої експертизи Філії ДП «Укрдержбудекспертиза»

у Львівській області.

Стягнуто з Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 травня 2021 року по 17 грудня 2021 року в сумі 66 011,44 грн.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року стягнуто з Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка С. В., задоволено частково, апеляційну скаргу Філії ДП «Укрдержбудекспертиза»

у Львівській області задоволено.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого

2022 року скасовано, провадження у справі закрито.

У жовтні 2022 року, із застосуванням засобів поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 - адвокат Косік С. В., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м. Львова

від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 15 серпня 2022 року, в якій заявник просить постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня 2022 року скасувати повністю, додаткове рішення Сихівського районного суду м. Львова від 02 лютого 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 38 500 грн. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року залишити без змін.

1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392

ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Указаний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року

у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

Ураховуючи наведене, за оскарження судового рішення в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судовий збір підлягає сплаті заявником.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (стягнення середнього заробітку), яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(908 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином,ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі

1 816 грн (908 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи,

що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, оскільки матеріали касаційного провадження таких обставин не містять.

2. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У змісті касаційної скарги в якості оскаржуваних судових рішень заявник зазначає рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня

2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 серпня

2022 року, одночасно прохальна частина касаційної скарги містить клопотання щодо скасування постанови Львівського апеляційного суду

від 15 серпня 2022 року, додаткового рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 02 лютого 2022 року та залишення рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року без змін.

Таким чином, представнику ОСОБА_1 - адвокату Косіку С. В., слід конкретизувати касаційну скаргу та її прохальну частину, зазначивши, які саме судові рішення він оскаржує в рамках касаційного перегляду справи.

За таких обставин, представнику ОСОБА_1 - адвокату Косіку С. В., необхідно надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи, у змісті якої уточнити її зміст з урахуванням оскаржуваних судових рішень, сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Косіка Сергія Васильовича, на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 15 серпня 2022 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник