Провадження № 2/243/557/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю: секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні цивільну справу за

позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області

позовні вимоги: про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,-

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З метою отримання свідоцтва про право на спадкування після смерті чоловіка, позивач звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Жиганової Л.С. та отримала відповідь про те, що її чоловік дійсно перебував на обліку в ГУ ПФУ та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Із посиланням на ст. 61 Закону №2262 зазначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, які мають право на пенсію за цим Законом та членами їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Враховуючи відповідь відповідача, позивач у серпні 2021 року звернулась до нього із заявою про виплату недоотриманих сум пенсій померлим чоловіком ОСОБА_2 . Однак, листом від 06.09.2021 року її заяву залишено без розгляду.

Позивач зазначає, що недоотримана ОСОБА_2 пенсія за життя, за період з жовтня 2014 року по березень 2021 року, орієнтовний розрахунок якої складає 390 000,00 грн. (78 міс. х 5000 грн.) є спадковим майном, право на яке виникло з моменту прийняття спадщини, в порядку спадкування за законом. Згідно відповіді ГУ пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.07.2021 року залишилися суми недоотриманої пенсії.

Просить суд зобов`язати відповідача виплатити їй суму пенсії, що належала спадкодавцю ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і залишилась недоотриманою ним за життя, а саме за період з жовтня 2014 року по березень 2021 року включно у сумі 390 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 , який діє на підставі Доручення від 14.07.2021 року в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позовних вимог.

З відповіді на відзив від 02.02.2022 року слідує, що позивач не згодна з доводами відповідача, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 був її чоловіком, знаходився на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, у зв`язку з чим позивач звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини. В межах спадкової справи, нотаріусом ОСОБА_4 01.07.2021р. зроблено запит до відповідача щодо недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 30.07.2021 року, за підписом першого заступника начальника головного управління Тетяни Баранової, повідомлено нотаріуса про те, що ОСОБА_2 перебував на обліку, отримував пенсію та на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилися суми недоотриманої пенсії. У зв`язку із зазначеним, вона у серпні 2021р. звернулася до відповідача із заявою про отримання недоотриманих за життя ОСОБА_2 сум пенсійних виплат, на що листом від 06.09.2021р. ГУ ПФУ в Донецькій області також зазначив про те, що ОСОБА_2 перебував у них на обліку та отримував пенсію у повному обсязі по 31.10.2014р. Окрім зазначеного, згаданим листом відповідач повідомив, про те, що її заяву на виплату недоотриманої пенсії залишає без розгляду з підстав не надання довідки про сумісне проживання по день смерті чоловіка.

Вважає, що у неї виникло право спадкоємця на отримання усіх належних, але не отриманих за життя сум пенсій після спадкодавця ОСОБА_2 . Спір між нею та ПФУ виник з приводу захисту позивачкою свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця. Наявність нарахованих сум пенсій ОСОБА_2 , підтверджує лист ГУ ПФУ в Донецькій області від 30.07.2021р. виданий на ім`я нотаріуса та які обліковуються у відповідача на окремому рахунку і мають бути виплачені позивачу як спадкоємцю.

Зазначила, що посадовими особами ГУ ПФУ в Донецькій області надавалися протилежні та плутані відповіді на її запити та ці відповіді, на її думку, не відповідали фактичним даним. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ГУ ПФУ в Донецькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи є повідомлення про вручення судової повістки.

25.01.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує в повному обсязі проти задоволення позовних вимог та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 мав право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі Закон № 2262),де передбачені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до роз`яснень, наданих у листах Міністерства юстиції України від 26 грудня 2008 року № 758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норми права у випадку колізії» та листі Міністерства юстиції України від 30 січня 2009 року № Н-35267-18 «Щодо порядку застосування нормативно-правових актів у разі існування неузгодженості між підзаконними актами», при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовими актами перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

У даному випадку, як вбачається із матеріалів позовної заяви і не заперечується позивачем, померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, відповідно до Закону № 2262, пенсія виплачена по 01 грудня 2014 року, оскільки померлий мешкав у м. Донецьк.

Закон № 2262 є спеціальним законом, який регулює та визнає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких осіб які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, спірні правовідносини регулюються саме Законом № 2262. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку встановленому статтею 61 Закону № 2262.

Статтею 61 Закону № 2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Відповідно до п.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1(далі Порядок № 3-1) заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно із пунктом 4 вказаного Порядку, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після його смерті.

Шестимісячний строк, встановлений статтею 61 Закону № 2262, є пересічним, тобто у разі звернення після означеного терміну виплата недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера не здійснюється.

Аналізуючи вище викладене, основною умовою для отримання сум недоотриманої пенсії є: відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно матеріалів позовної заяви ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зважаючи на наведені вище положення статті 61 Закону № 2262 для отримання недоотриманої померлим пенсії позивач повинен був звернутися до Головного управління з відповідною заявою до 26 жовтня 2021 року. Однак позивач із відповідною заявою у визначений строк не звернулась, тому відсутні підстави для повернення відповідних виплат та задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі №235/5875/17 та в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі № 200/9875/18-а.

Згідно з вимогами статті 52 Закону № 2252, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України.

В районі проведення антитерористичної операції запроваджено надзвичайний режим банківської системи. Банки України призупинили здійснення усіх фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

У зв`язку з вищеозначеним та технічною неможливістю здійснення пенсійних виплат Головним управлінням припинено виплату пенсії з 01 грудня 2014 року.

Банківський рахунок померлого за місцем фактичного проживання не дійсний, у Головного управління відсутня технічна можливість виплати пенсії позивачу.

Тобто, пенсія ОСОБА_2 зупинена з підстав невиконання ним вимог статті 52 Закону № 2262, а саме наявність відкритих рахунків в ПАТ «Ощадбанк». В даному випадку зупинення виплат не залежить від статусу особи, є вона внутрішньо переміщеною особою чи ні, а залежить від фактичної не можливості вчинення певної дій Головним управлінням без наявного карткового рахунку.

За унормуванням наведеного, можна зробити висновок, що іншого механізму поновлення пенсійних прав осіб, які проживають на території, непідконтрольній українській владі, не встановлено.

Померлий правом на поновлення нарахування пенсії не скористався, пенсія за період з 01 грудня 2014 року по березень 2021 року не нараховувалась та не виплачувалась, а тому й відсутня сума недоотриманої пенсії на яку померлий мав би право за життя.

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України встановлено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Соціальні виплати передаються членам сім`ї спадкодавця, причому незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкодавцями після його смерті. В останньому випадку право на одержання цих сум не входить до складу спадщини.

Обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї спадкодавця і одержання права на виплату зазначених коштів є факт спільного проживання.

Відповідно до ч. 1ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день смерті, мають право на одержання цих сум.

Проживання членів сім`ї разом із пенсіонером та відповідне звернення до уповноваженого органу Пенсійного фонду України, де померлий пенсіонер перебував на обліку на день його смерті не пізніше 6 місяців після смерті.

Пунктом 4 ч.1 ст. 1219 ЦК України зазначено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язанні з особою спадкодавця, зокрема право на пенсію.

Частиною першою статті 1227 ЦК України встановлено, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Право на пенсію не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах.

Оскільки померлий за життя не вжив заходів щодо своєчасного нарахування та отримання нарахованої пенсії, то він не скористався своїм правом на отримання належної йому суми пенсії за життя.

Враховуючи викладене просить відмовити у задоволені позовних вимог.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.12.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.01.2022 року по справі проведено підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду та встановлено порядок з`ясування обставин.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новоазовськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 року, актовий запис № 1311.

Зі свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_2 вбачається, що 05.10.2001 року укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис №74.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.04.2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Новоазовськ Донецької області.

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 65573998 від 14.07.2021 року виданим Приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Жиганової Л.С. вбачається, що була здійснена реєстрація спадкової справи № 67972865 після смерті ОСОБА_2 .

З листа Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня завершення за отриманням пенсії.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло до органів Пенсійного фонду України не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Заява про нарахування та виплату недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_2 до Головного управління не надходила.

На дату смерті гр. ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) залишились суми недоотриманої пенсії, але означені суми не включаються до складу спадщини згідно ст. 61 Закону України № 2262.

З листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 06.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 отримував пенсію в повному обсязі по 30.10.2014 року.

З 2014 року особам, які перемістились на підконтрольну українській владі територію на взятті на облік згідно Порядку оформлення та видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщені особи, затвердженого Кабінету Міністрів України від 01.11.2014 № 509, поновлюється виплата пенсій та інших соціальних виплат з бюджету усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі заяві таких осіб до органів, які здійснюють вказані виплати протягом всього строку дії довідки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не зареєструвався як внутрішньо переміщена особа на підконтрольній українській владі території та не надав довідку, що підтверджує цей статус, відповідно до Порядку № 509, виплата пенсії не проводилась.

На виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду від 07.12.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Жиганової Л.С. надано копію спадкової справи № 37/2021 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , з якої вбачається, що з заявою про отримання спадщини після померлого ОСОБА_2 звернулась його дружина ОСОБА_1 .

V. Оцінка Суду.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або ос порені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Наявність норми права яка обумовлює можливість виплати пенсій за минулий час без обмежень будь-яким строком надає можливість саме пенсіонеру (а не спадкоємцю) звернутись у будь-який час до суду за відновленням порушеного права. Право на призначення та перерахунок пенсії має особистий характер, оскільки має забезпечити наявність засобів для існування для конкретної особи.

Докази звернення ОСОБА_2 у встановленому законом порядку щодо оскарження дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та не виплати пенсії з дати припинення нарахування у матеріалах справи відсутні.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (ст. 1219 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Системний аналіз положень статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на пенсію як об`єкта цивільних прав, яке нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на суми пенсії, які нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отриманні ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі № 428/12730/19 вказано, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц.

Нарахування пенсії ОСОБА_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 було припинено з 01.12.2014 року та за життя останнього у встановленому законом порядку не було оскаржено дії компетентного органу Пенсійного фонду України щодо не нарахування та невиплати пенсії, отже, така пенсія не належала спадкодавцеві та не підлягає виплаті членам сім`ї в порядку, передбаченому частиною 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише нарахована пенсія.

Слід зазначити, що спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя.

Отже, у цій справі позивач, пред`явив позовну вимогу про визнання права власності на суму пенсії на виплату яких мав право ОСОБА_2 , але не отримав за життя, що не відповідає способу захисту її прав як спадкоємця.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача недоотриманої суми пенсії ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 жовтня 2014 року по 10 березня 2021 року в розмірі відповідно даних відповідача.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір у сумі 908,00 грн., який з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 321, 1216-1218, 1227 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом - відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 04.11.2022 року.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду Мірошниченко Л.Є.