РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-4092/11

Номер провадження 4-с/495/11/2022

13 жовтня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Анісімової Н.Д.,

із участю секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському матеріали, які надійшли за скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 , в якій просить:

-визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича за виконавчим провадженням №62224242 непромірними;

-зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича вжити заходів щодо звернення стягнення на описане та арештоване нерухоме майне боржника ОСОБА_1 , а саме: будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхлм передачі його на реалізацію за визначеною актуальної оцінкою майна, у тому числі з урахуванням ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» (звернення стягнення на стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягу вачів, які не є заставодержателями).

Короткий зміст та обґрунтування скарги

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває виконавче провадження №62224242 щодо примусового виконання виконавчого листа який виданий 25.05.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі №2-4092/11, на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (), правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (), заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/07-382 від 20 липня 2007 року у загальній сумі 171 881 доларі США (сто сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят один) 37 центів, яка складається з: - 165 586 доларів США 31 цент - заборгованість по кредиту; - 6 295 доларів США 00 центів - заборгованість по відсоткам. Підставою звернення ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. є невжиття заходів щодо звернення стягнення на описане та арештоване нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , під час примусового виконання виконавчого листа по справі №2-4092/11 від 25.05.2020 року (ВП №62224242). На підставі постанови приватного виконавця від 18.02.2021 року виконавчі провадження №62224242, №64571283, №64574913 були об`єднані у зведене виконавче провадження №64575993. 16.02.2021 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62224242 було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м., що належить ОСОБА_1 .. На підставі вимоги приватного виконавця від 22.02.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було здійснено додаткове авансування витрат виконавчого провадження у сумі 5 000 грн. з метою проведення оцінки описаного та арештованого майна, що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2021 року. 16.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Листом приватного виконавця від 24.05.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було повідомлено про результати оцінки вищевказаного описаного та арештованого майна. Так, згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про незалежну оцінку майна від 14.05.2021 року, який надійшов до приватного виконавця 24.05.2021 року, ринкова вартість об`єкта оцінки складає 658 778 грн.. Натомість, до теперішнього часу зазначене арештоване майно не виставлено на електронний аукціон для примусової реалізації. Отже, звіт про оцінку від 14.05.2021 року будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м.,що проведений в рамках виконавчого провадження №62224242, станом на час подання цієї заяви є недійсним у зв`язку із закінченням строку його дійсності у листопаді 2021 року. За тривалий час відкритого ВП № 62224242, а саме: з 01.06.2020 року, незважаючи на проведення опису та арешту зазначеного нерухомого майна боржника, авансування стягувачем виконавчих дій, проведення оцінки майна боржника, тощо, приватним виконавцем не проводяться подальші виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (зокрема описане майно не виставляється на реалізацію). Відтак, така бездіяльність приватного виконавця призводить до того, що значний час рішення суду залишається невиконаним, чим порушуються права стягувача на його своєчасне виконання, отримання коштів за рахунок реалізації належного боржнику майна. 01.11.2021 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62224242 було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .. 17.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Листом приватного виконавця від 28.12.2021 року було повідомлено ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про результати оцінки вищевказаного описаного та арештованого майна. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» () від 21.12.2021 року про експертну грошову оцінку земельної ділянки, ринкова вартість об`єкта оцінки - земельної ділянки, площа 0,1 га., кадастровий номер: :04:001:0315, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка АДРЕСА_2 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 складає 670 900 грн.. Натомість, незважаючи на те, що оцінка була проведена ще 23.12.2021 року, станом на дату подання цієї заяви, описане та арештоване нерухоме майно, а саме: земельна ділянка АДРЕСА_2 також не виставлена на реалізацію. Таким чином, при примусовому виконанні ВП №62224242 складається ситуація, коли стягувач на вимогу приватного виконавця авансує проведення виконавчих дій (зокрема, вносить додаткове авансування з метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника), а подальші передбачені Законом виконавчі дії, не вчиняються. Отже, виконавчий лист залишається невиконаним, а стягувач несе додаткові виграти, що фактично, при подальшої бездіяльності приватного виконавця, завдає збитків стягувачу, замість погашення заборгованості визначеної судом у відповідному судовому рішенні. Результатом бездіяльності приватного виконавця на теперішній час є те, що описане та арештоване майно: будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м. (постанова від 16.02.2021 року) та земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (постанова від 01.11.2021 року, що належать боржнику ОСОБА_1 не виставлені на реалізацію. Крім того, за виконавчим листом сума боргу ОСОБА_4 складає 171 881,37 дол. США. За курсом НБУ станом на 17.05.2022 рік курс долара США до гривні складає 29,2549 грн. за 1 долар США, отже гривневий еквівалент заборгованості боржника перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» складає: 171 881,37 дол. США х 29,2549 грн. = 5 028 372,29 грн.. За результатами оцінки, загальна оціночна сума двох об`єктів нерухомого майна (будівлі магазину в м.Білгород-Дністровський - 658 778,00 грн. та земельної ділянки в с.Курортне Одеської області - 670 900,00 гривень) складає 1 329 678 грн. (658 778,00 грн. + 670 900,00 гривень). Отже, у порівнянні із проведеними в рамках виконавчого провадження оцінками виявленого нерухомого майна боржника, сума боргу 5 028 372,29 грн. значно перевищує оціночну вартість виявленого майна боржника 1 329 678 грн.. Відтак при зверненні стягнення лише на земельну ділянку, це не призведе до повного виконання судового рішення, через недостатню вартості цього майна. У зв`язку з чим, стягувач вважає за необхідне звернути стягнення як на земельну ділянку у с.Курортне, так і на нежитлове приміщення в м.Білгород-Дністровський, що не суперечить ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно даних, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено реєстрацію іпотеки земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,1 га., кадастровий номер: :04:001:0315, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вищезазначений об`єкт нерухомого майна є предметом іпотеки за іпотечним договором від 26.12.2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (іпотекадодержатель - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на підставі: іпотечний договір, серія та номер: 5368, виданий 26.12.2008, видавник: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіна Л.С., іпотекодавець - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ). Зазначена земельна ділянка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №313239, виданий відділом Держкомзему у Білгород-Дністровському районі Одеської області 08 вересня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки вії 20 грудня 2007 року реєстровий №9430, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04. Згідно п.1 вказаного іпотечного договору (без випуску заставної), даний договір забезпечує зобов`язання, що виникло у іпотекодавця за договором позики, посвідченого Щукіною Л.С., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області 26 грудня 2008 року, за реєстровим №5367, за яким він зобов`язується перед іпотекодержателем, повернути в строк пред`явлення вимоги позикодавцем, позику у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок до 26.12.2009 року (включно), іпотекодавець передає у іпотеку земельну ділянку під АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1000 га., у тому числі під пісками - 0,1000 га., кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0315. З договору позики від 28.12.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. 28 грудня 2009 року за реєстровим №2533, вбачається, що ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_5 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок без відсотків, із строком виплати боргу по 28.12.2009 року (включно); цей договір вважається укладеним із моменту нотаріального посвідчення, у зв`язку з тим, що гроші передані до підписання цього договору. Разом з цим, за змістом наведеного вище іпотечного договору від 26.12.2008 року, сума забезпечувальної позики складає 7000,00 грн. (п.1); позика повинна бути повернена у строк до 26.12.2009 рік (п.1); сторони оцінюють предмет іпотеки у 100 000 (сто тисяч) гривень (п.3); експертна оцінка грошова оцінка земельної ділянки становить 544 477 (п`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сімдесят сім) гривень (п.4). Іпотекодавець має право достроково виконати боргові зобов`язання, забезпечені цією іпотекою, а іпотекодержатель не вправі відмовити в прийнятті такого виконання (п.9); договір іпотеки може бути припиненим у разу виконання іпотекодавцем всіх зобов`язань за договором позики (п.19). Окрім, того відповідно до п.15 наведеного вище іпотечного договору від 15.12.2008 року є посилання на договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною JI.C. 25.12.2008 року за реєстром №5367. З урахуванням змісту наведеного іпотечного договору, грошова оцінка вищезазначеної земельної ділянки у розмірі 544 477,00 грн., а також, враховуючи те, шо сума заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачами за зведеним виконавчим провадженням складає 5 028 372,29 грн. значно перевищує суму, що забезпечує іпотечний договір від 26.12.2008 року, а від так, скаржник вважає правомірним проведення опису та арешту земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною лощею 0,1000 га., із наступним зверненням стягнення на вказане нерухоме майно шляхом продажу його з публічних торгів для першочергового задоволення вимог іпотекодержателя у сумі 7000 грн. як то передбачено іпотечним договором, а залишок направити на задоволення вимог стягувача ТОВ «ФК «Форінт». Відсутні також перешкоди для передачі на реалізацію нерухомого майна, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є власністю боржника ОСОБА_1 , проте перебуває в іпотеці фізичної особи ОСОБА_5 .. Відтак, не виставлення на електронний аукціон ДП «СЕТАМ» арештованого майна є бездіяльністю приватного виконавця, яке порушує права стягувача та підлягає усуненню.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2022 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника скаржника, вимоги скарги підтримує та просить скаргу задовольнити, посилаючись на обставини які зазначені в скарзі.

Представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра МиколайовичаАТ «Ощадбанк» не зявився, але надав заяву згідно якої просив скаргу розглядати у його відсутність відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України та проти задоволення скарги не заперечує.

Боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. На адресу суду надав письмові пояснення відповідно до яких просив відмовити у задоволенні скарги з посиланням на пропущення строку її подання (ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, унормовані розділом VI ЦПК України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. перебуває виконавче провадження №62224242 щодо примусового виконання виконавчого листа який виданий 25.05.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі №2-4092/11, на підставі постанови Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (), правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» (), заборгованість за кредитним договором №010/2-0-1/07-382 від 20 липня 2007 року у загальній сумі 171 881 доларі США (сто сімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят один) 37 центів, яка складається з: - 165 586 доларів США 31 цент - заборгованість по кредиту; - 6 295 доларів США 00 центів - заборгованість по відсоткам.

Підставою звернення ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Д.М. є невжиття заходів щодо звернення стягнення на описане та арештоване нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , під час примусового виконання виконавчого листа по справі №2-4092/11 від 25.05.2020 року (ВП №62224242).

На підставі постанови приватного виконавця від 18.02.2021 року виконавчі провадження №62224242, №64571283, №64574913 були об`єднані у зведене виконавче провадження №64575993.

16.02.2021 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62224242 було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м., що належить ОСОБА_1 ..

На підставі вимоги приватного виконавця від 22.02.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було здійснено додаткове авансування витрат виконавчого провадження у сумі 5 000 грн. з метою проведення оцінки описаного та арештованого майна, що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2021 року.

16.03.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Листом приватного виконавця від 24.05.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» було повідомлено про результати оцінки вищевказаного описаного та арештованого майна. Так, згідно звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про незалежну оцінку майна від 14.05.2021 року, який надійшов до приватного виконавця 24.05.2021 року, ринкова вартість об`єкта оцінки складає 658 778 грн..

Згідно ч.6 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Натомість, до теперішнього часу зазначене арештоване майно не виставлено на електронний аукціон для примусової реалізації.

Отже, звіт про оцінку від 14.05.2021 року будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м.,що проведений в рамках виконавчого провадження №62224242, станом на час подання цієї заяви є недійсним у зв`язку із закінченням строку його дійсності у листопаді 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» зврнення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ст.61 Закону України «Про виконавче провадження реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Відтак, на даний час, для подальшого продовження примусового виконання рішення, необхідно повторне проведення оцінки описаного арештованого майна з послідуючим його виставленням на електронний аукціон.

За тривалий час відкритого ВП № 62224242, а саме: з 01.06.2020 року, незважаючи на проведення опису та арешту зазначеного нерухомого майна боржника, авансування стягувачем виконавчих дій, проведення оцінки майна боржника, тощо, приватним виконавцем не проводяться подальші виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (зокрема описане майно не виставляється на реалізацію). Відтак, така бездіяльність приватного виконавця призводить до того, що значний час рішення суду залишається невиконаним, чим порушуються права стягувача на його своєчасне виконання, отримання коштів за рахунок реалізації належного боржнику майна.

01.11.2021 року приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62224242 було проведено опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 ..

17.12.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Листом приватного виконавця від 28.12.2021 року було повідомлено ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про результати оцінки вищевказаного описаного та арештованого майна. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ТОВ ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» () від 21.12.2021 року про експертну грошову оцінку земельної ділянки, ринкова вартість об`єкта оцінки - земельної ділянки, площа 0,1 га., кадастровий номер: :04:001:0315, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка АДРЕСА_2 , що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 складає 670 900 грн..

Натомість, незважаючи на те, що оцінка була проведена ще 23.12.2021 року, станом на дату подання цієї заяви, описане та арештоване нерухоме майно, а саме: земельна ділянка АДРЕСА_2 також не виставлена на реалізацію.

Таким чином, при примусовому виконанні ВП №62224242 складається ситуація, коли стягувач на вимогу приватного виконавця авансує проведення виконавчих дій (зокрема, вносить додаткове авансування з метою визначення вартості описаного та арештованого майна боржника), а подальші передбачені Законом виконавчі дії, не вчиняються. Отже, виконавчий лист залишається невиконаним, а стягувач несе додаткові виграти, що фактично, при подальшої бездіяльності приватного виконавця, завдає збитків стягувачу, замість погашення заборгованості визначеної судом у відповідному судовому рішенні.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів рухомого майна. При цьому впершу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно ч.2,5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження»у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють нн день визначення вартості майна.

Згідно ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Отже, після проведення оцінки описаного та арештованого майна, наступною стадією примусового виконання рішення суду є реалізація такого майна з публічних торгів.

Стягувач, як учасник виконавчого провадження, констатує безпідставне невиконання приватним виконавцем подальших дій щодо примусового виконання рішення суду (зокрема, не вчиняються дії по виставленню арештованих об`єктів на примусову реалізацію). Тим паче, що вчинення таких дій прямо передбачені Законом та є обов`язком приватного виконавця (ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, така бездіяльність приватного виконавця суперечить основним засадам виконавчого провадження ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» та є порушенням прав стягувача на своєчасне та повне виконання рішення суду ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Результатом бездіяльності приватного виконавця на теперішній час є те, що описане та арештоване майно: будівлі магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м. (постанова від 16.02.2021 року) та земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (постанова від 01.11.2021 року, що належать боржнику ОСОБА_1 не виставлені на реалізацію.

Крім того, за виконавчим листом сума боргу ОСОБА_4 складає 171 881,37 дол. США. За курсом НБУ станом на 17.05.2022 рік курс долара США до гривні складає 29,2549 грн. за 1 долар США, отже гривневий еквівалент заборгованості боржника перед ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» складає: 171 881,37 дол. США х 29,2549 грн. = 5 028 372,29 грн..

За результатами оцінки, загальна оціночна сума двох об`єктів нерухомого майна (будівлі магазину в м.Білгород-Дністровський - 658 778,00 грн. та земельної ділянки в с.Курортне Одеської області - 670 900,00 гривень) складає 1 329 678 грн. (658 778,00 грн. + 670 900,00 гривень). Отже, у порівнянні із проведеними в рамках виконавчого провадження оцінками виявленого нерухомого майна боржника, сума боргу 5 028 372,29 грн. значно перевищує оціночну вартість виявленого майна боржника 1 329 678 грн..

Відтак при зверненні стягнення лише на земельну ділянку, це не призведе до повного виконання судового рішення, через недостатню вартості цього майна. У зв`язку з чим, стягувач вважає за необхідне звернути стягнення як на земельну ділянку у с.Курортне, так і на нежитлове приміщення в м.Білгород-Дністровський, що не суперечить ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону.

Разом з цим, Додаток до Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII містить певний перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (предмети щоденного побутового особистого вжитку; лікарські засоби, окуляри та інші вироби медичного призначення; меблі - по одному ліжку та стільцю на кожну особу, один стіл, одна шафа на сім`ю; один холодильник на сім`ю; один телевізор, персональний комп`ютер на сім`ю, один мобільний телефон - на кожну особу та інше), до якого нежитлове нерухоме майно не відноситься (з обтяженнями, чи без).

У відповідності до п.2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Мінюсту від 29.09.2016 року №2831/5 (зі змінами, які набрати чинності 05.10.2021 року), заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема, відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

Згідно п.3 цього Розділу, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копіями документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» не містить заборони виставлення на реалізацію майна, на яке накладено арешт в рамках інших проваджень (у тому числі кримінальному провадженні), відсутні також будь-які нормативно встановлені обмеження щодо виставлення на продаж нежитлових приміщень та земельних ділянок під час воєнного стану, а Порядок реалізації арештованого майна прямо допускає можливість виставлення на продаж майна, на яке накладено арешт.

Відтак, наявність обтяжень не перешкоджає виставленню на примусову реалізацію описаного та арештованого майна. Відсутні також будь-які заборони щодо вчинення виконавцем дій відносно цього майна при зверненні на нього стягнення.

Земельна ділянка АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , перебуває в іпотеці фізичної особи ОСОБА_5 .

За приписами ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір аборгованосгі боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Отже, вказана норма визначає умови, за яких може бути звернено стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі (ч.3 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (ч.4 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження»).

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя, залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку встановленому цим Законом (ч.5 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, Закон України «Про виконавче провадження» прямо дозволяє державному(приватному) виконавцю та передбачає конкретну процедуру, за якою без окремого того рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь стягувачів, які не є заставодержателями.

Згідно даних, які містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено реєстрацію іпотеки земельної ділянки № НОМЕР_3 , площею 0,1 га., кадастровий номер: :04:001:0315, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищезазначений об`єкт нерухомого майна є предметом іпотеки за іпотечним договором від 26.12.2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (іпотекадодержатель - ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , на підставі: іпотечний договір, серія та номер: 5368, виданий 26.12.2008, видавник: приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіна Л.С., іпотекодавець - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ). Зазначена земельна ділянка належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №313239, виданий відділом Держкомзему у Білгород-Дністровському районі Одеської області 08 вересня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки вії 20 грудня 2007 року реєстровий №9430, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №04.

Згідно п.1 вказаного іпотечного договору (без випуску заставної), даний договір забезпечує зобов`язання, що виникло у іпотекодавця за договором позики, посвідченого Щукіною Л.С., приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області 26 грудня 2008 року, за реєстровим №5367, за яким він зобов`язується перед іпотекодержателем, повернути в строк пред`явлення вимоги позикодавцем, позику у сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок до 26.12.2009 року (включно), іпотекодавець передає у іпотеку земельну ділянку під АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1000 га., у тому числі під пісками - 0,1000 га., кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0315.

З договору позики від 28.12.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. 28 грудня 2009 року за реєстровим №2533, вбачається, що ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_5 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок без відсотків, із строком виплати боргу по 28.12.2009 року (включно); цей договір вважається укладеним із моменту нотаріального посвідчення, у зв`язку з тим, що гроші передані до підписання цього договору. Разом з цим, за змістом наведеного вище іпотечного договору від 26.12.2008 року, сума забезпечувальної позики складає 7000,00 грн. (п.1); позика повинна бути повернена у строк до 26.12.2009 рік (п.1); сторони оцінюють предмет іпотеки у 100 000 (сто тисяч) гривень (п.3); експертна оцінка грошова оцінка земельної ділянки становить 544 477 (п`ятсот сорок чотири тисячі чотириста сімдесят сім) гривень (п.4). Іпотекодавець має право достроково виконати боргові зобов`язання, забезпечені цією іпотекою, а іпотекодержатель не вправі відмовити в прийнятті такого виконання (п.9); договір іпотеки може бути припиненим у разу виконання іпотекодавцем всіх зобов`язань за договором позики (п.19).

Окрім, того відповідно до п.15 наведеного вище іпотечного договору від 15.12.2008 року є посилання на договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною JI.C. 25.12.2008 року за реєстром №5367.

З урахуванням змісту наведеного іпотечного договору, грошова оцінка вищезазначеної земельної ділянки у розмірі 544 477,00 грн., а також, враховуючи те, шо сума заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачами за зведеним виконавчим провадженням складає 5 028 372,29 грн. значно перевищує суму, що забезпечує іпотечний договір від 26.12.2008 року, а від так, скаржник вважає правомірним проведення опису та арешту земельної ділянки АДРЕСА_2 , загальною лощею 0,1000 га., із наступним зверненням стягнення на вказане нерухоме майно шляхом продажу його з публічних торгів для першочергового задоволення вимог іпотекодержателя у сумі 7000 грн. як то передбачено іпотечним договором, а залишок направити на задоволення вимог стягувача ТОВ «ФК «Форінт».

Згідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав, у тому числі, є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до п.3 ч.4 ст.24 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у п.6 ч.1 цієї статті, не застосовується у разі: «державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону».

Отже, діючим законодавством прямо передбачена можливість реєстрації за собою нерухомого майна новим власником, який таку нерухомість придбав з публічних торгів у результаті його примусової реалізації.

Будь-який арешт нерухомого майна, у тому числі у кримінальному провадженні, не є підставою для припинення звернення стягнення на майно, у тому числі передачі його на реалізацію. Наявність арешту третіх осіб на майно боржника, що описане та арештоване, не зупиняє передачу на реалізацію цього майна, будь-які застереження з цього приводу відсутні в Законі України «Про виконавче провадження».

Відсутні також перешкоди для передачі на реалізацію нерухомого майна, а саме земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка є власністю боржника ОСОБА_1 , проте перебуває в іпотеці фізичної особи ОСОБА_5 ..

Відтак, не виставлення на електронний аукціон ДП «СЕТАМ» арештованого майна є бездіяльністю приватного виконавця, яке порушує права стягувача та підлягає усуненню.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вимогами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги, оскільки скаржником доведено наявність порушень у діях приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, які були предметом розгляду справи та визнає дії неправомірними.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 81, 258-261, 353, 354, 442, 451 ЦПК, суд-

У Х В А Л И В:

Скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича за виконавчим провадженням №62224242 непромірними.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича вжити заходів щодо звернення стягнення на описане та арештоване нерухоме майне боржника ОСОБА_1 , а саме: будівлю магазину, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 540,1 кв.м. та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхлм передачі його на реалізацію за визначеною актуальної оцінкою майна, у тому числі з урахуванням ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» (звернення стягнення на стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягу вачів, які не є заставодержателями).

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Анісімова Н.Д.