Справа № 712/1208/19
Провадження № 2/712/32/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Токової С.Є.
при секретарі - Тітовій О.І.
за участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача адвоката Сукорянського Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» про захист прав споживачів, -
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою від 04.02.2022 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 21 березня 2019 року.
Ухвалою суду від 31 травня 2019 року по справі призначено судово-технічну експертизу з метою з"ясування питання чи є виявлені позивачем недоліки фотоапарату істотними та які причини їх виникнення.
Позивач не погодився із переліком питань, які були поставлені експерту та оскаржив вказану ухвалу суду в апеляційному порядку. Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року вказана ухвала суду була скасована. Справа направлена до суду для продовження розгляду.
13.12. 2019 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання у формі заяви про проведення судової експертизи . Ухвалою від 16 грудня 2019 року у справі призначено судово-технічну експертизу, проведення якої за клопотанням позивача доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
13.03.2020 року на адресу суду надійшло повідомлення від експертної установи, якій доручено проведення експертизи про неможливість надання висновку у зв"язку з чим ухвалою від 07.04.2020 року провадження у справі відновлено.
Ухвалою від 20 травня 2020 року цивільна справа повторно направлена до експертної установи для проведення судово-технічної експертизи відповідно до ухвали суду від 16 грудня 2019 року.
21.07.2020 року до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи.
19.10.2020 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання про проведення товарознавчої експертизи. Ухвалою від 19 жовтня 2020 року у справі призначено судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Незалежного інституту Судових експертиз .
14.01.2021 року на адресу суду надійшло клопотання Незалежного інституту судових експертиз про надання дозволу на залучення експерта.
Листом від 16 січня 2021 року суд погодив вкзане клопотання.
Позивач ОСОБА_1 26 січня2021 року направив заперечення проти залучення експерта, у зв"язку з чим 01.02.2021 року цивільна справа повернута до суду без виконання експертизи. Ухвалою суду від 02.02.2021 року провадження у справі відновлено.
11.03.2021 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву про призначення товарознавчої експертизи проведення якої просив доручити експертам Незалежного інституту судових експертиз, які внесені до реєстру атестованих експертів. Зазначене клопотання судом задоволено, ухвалою від 24 березня 2021 року цивільна справа направлена до експертної установи.
01 червня 2021 року у зв"язку із несплатою позивачем рахунку за проведення експертизи, цивільна справа повернута до суду. Ухвалою суду від 03 липня 2021 року провадження у справі відновлено.
28.10.2021 року закрито підготовче судове засідання.
У відзиві на позов представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що ОСОБА_1 у своїх зверненнях до магазину, в якому був придбаний товар - фотоапарат неодноразово вказував на недоліки товару, однак жодного разу не надав товар для проведення діагностики в умовах сервісного центру. Крім того, позивач не звертався із письмовою заявою про прийняття товару для здійснення гарантійного ремонту та на видачу фотоапарату з обмінного фонду. Просив також врахувати, що за заявою позивача 14.03.2019 року проводилась перевірка Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, за результатами якої порушень з боку ТОВ " Дієса" прав позивача ОСОБА_1 виявлено не було.
В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав з підстав наведених у ньому.
Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано жодного належного доказу, що товар на момент його придбання був неналежної якості. Оскільки позивач почав користуватися товаром, можна зробити висновок про те, що він належним чином ознайомився з правилами експлуатації та умовами гарантійного обслуговування, викладеними в наданій виробником документації на товар. Враховуючи викладене, надані позивачем докази не містять відомостей про наявність в товарі істотного недоліку, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення грошових коштів за товар.
Також просив урахувати, що придбаний позивачем фотоапарат є професійним та вимагає певних навиків у користуванні, а зазначені ним недоліки, зокрема у режимі АF (автоматична настройка об`єктива) припинила працювати функція видошукача (червона підсвітка в сутінках або у темряві) та спалаху, не спрацьовує затвор фотоапарату, та не робиться знімок у цьому режимі в сутінках або при слабкому освітленні у приміщенні, оли зображення сцени виведене на монітор фотоапарату; не працює примусове відкриття спалаху при натисканні на кнопку ні при яких режимах «сімки» такими не є, та можуть свідчити про неправильне користування ним.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
26.11.2018 року, ОСОБА_1 звернувся до ТОВ "Дієса" із претензією в якій вказував, що при використанні та в період гарантійного строку, тобто після придбання та початку експлуатації фотоапарата, у ньому порушились деякі функції, які були справні на час покупки, а саме: у режимі АF (автоматична настройка об`єктива) припинила працювати функція видошукача (червона під світка в сутінках або у темряві) та спалаху, не спрацьовує затвор фотоапарату, та не робиться знімок у цьому режимі в сутінках або при слабкому освітленні у приміщенні, коли зображення сцени виведене на монітор фотоапарату; не працює примусове відкриття спалаху при натисканні на кнопку ні при яких режимах «сімки»; на моніторі фотоапарату з`явився ефект явно вираженого оптичного рельєфу (нижня половина кадру дає внутрішній провал зображення, верхня наружну випуклість. З`явився ефект накладення зображення «на пральну дошку» при перегляді зроблених фотознімків; не вдається виставити монітори фотоапарату дату, час та оптичну кратність об`єктиву; при натисканні кнопки (функція перегляду знімків та відео) на їх зображеннях з`явились незрозумілі прямокутні червоні лінії, яких не було на момент покупки даного фотоапарату, а з`явилися на 10 день його використання у зв"язку з чим просив повернути йому кошти за фотоапарат.
З наданих позивачем доказів вбачається, що товар він придбав 10.11.2018 року. Із заявою про неналежну якість придбаного товару до продавця він звернувся 24.11.2018 року. (т.1 а.с.14-15 ) .
Як вбачається із відповіді керівника магазину " Ельдорадо" ТОВ " Дієса" від 05.12.2018 року позивачу роз"яснено про необхідність звернутися із письмовою заявою про прийняття товару для здійснення гарантійного ремонту та на видач аналогічного товару з обмінного фонду.(т.1 а.с.220-221 ), що позивачем зроблено не було, а 29.01.2020 року він звернувся із позовом до суду.
Таким чином, експертне дослідження відповідачем не було проведено, в зв`язку з відсутністю передбаченої ч.4 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції.
З метою з"ясування питань чи являються виявлені позивачем несправності фотоапарату істотними недоліками судом було призначено судову -товарознавчу експертизу, оплату якої позивач не здійснив, у зв"язку з чим Незалежним інститутом судових експертиз , експертам якого було доручено її проведення саме за клопотанням позивача, ухвала суду залишена без виконання. ( т.2 а.с.108)
Крім того, як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів із скаргою щодо проведення перевірки продажу товару неналежної якості.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів проведена відповідна перевірка та порушень не встановлено (т.1 а.с.222-236 )
Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів».
Однією із засад цивільного судочинства проголошено свободу договору (ст. 3 ЦК).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. ч. 1ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
Згідно ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Частиною 2 статті 675 ЦК України визначено, що договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).
Згідно ч.1 ст. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (ч. 4 ст. 673 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним. У разі заміни товару (комплектуючого виробу) неналежної якості на товар (комплектуючий виріб), що відповідає умовам договору купівлі-продажу, гарантійний строк на нього починає спливати з моменту заміни (стаття 676).
Відповідно до ч. 3 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості визначені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».
Так, згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
При цьому, згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції.
Відповідно до визначення термінів у ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» недолік - це будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Частиною 5 статті 8 Закону передбачено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк (ч.9 ст.8 Закону).
Як вже зазначалось вище, за правилам п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
У Постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі №661/67/16-ц, провадження № 61-2464св18, викладено правову позицію, що тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар.
Статтею 1166 ЦК України визначені підстави для відшкодування майнової шкоди, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Тобто, позивачем заявлено вимогу, передбачену п. 1 абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми.
Суд звертає увагу, що таке право споживач має у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку саме істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.
При цьому, товаром неналежної якості слід вважати таким, що не відповідає вимогам нормативних документів, умовам договору або вимогам, які до нього пред`являються, наданій щодо нього виготівником чи продавцем інформації, а також проданий після закінчення строку його придатності чи фальсифікований.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
При цьому, Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що придбаний ним у магазині відповідача ТОВ " Дієса" - "Ельдорадо" фотоапарат "Canon EOS 200D kit 18-55"мав істотні недоліки, які робили неможливим чи недопустимим використання вказаного товару відповідно до його цільового призначення, тощо.
Отже позивачем не доведено порушення його прав відповідачем у справі, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач при зверненні до суду звільнений від оплати судового збору на підставіч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», судовий збір підлягає компенсації за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 15, 16, 76-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог відмовити .
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду виготовлено 03 жовтня 2022 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: С.Є. Токова