Справа № 185/7779/22
Провадження № 2/185/3225/22
У Х В А Л А

25 жовтня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мотуза Олександра Володимировича звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Позовна заява надійшла до суду 20 вересня 2022 року.

26 вересня 2022 року здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Позивач посилається на те, що у періоди з 15 серпня 1988 року по 21 грудня 1988 року, з 11 січня 1993 року по 19 червня 2012 року він працював у шкідливих умовах на виробничому структурному підрозділі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Внаслідок професійних захворювань він втратив професійну працездатність у розмірі 60 відсотків, а також йому була встановлена інвалідність третьої групи.

Позивач просить стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, 245 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою суду від 27 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією є ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Мотуза О.В. про витребування доказів, витребувано у відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» належним чином завірену копію акту форми П-4 від 28 вересня 2012 року щодо розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань у ОСОБА_1 .

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі, оскільки позивач вже отримував від ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, за підставами, зазначеними у позовній заяві, згідно рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2013 року.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Право на компенсацію моральної шкоди виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії, як визначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-3149цс15.

Таким чином безпосереднім доказом факту спричинення працівнику ушкодження здоров`я, що виражається у стійкій втраті ним працездатності чи встановленні групи інвалідності, є саме первинний висновок медико-соціальної експертної комісії, який і встановлює розмір втрати працездатності у зв`язку із професійним захворюванням, та який суд приймає до уваги під час визначення розміру спричиненої працівнику моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що внаслідок роботи у шкідливих умовах отримав професійні захворювання: радикулопатію, хронічне обструктивне захворювання легень, нейросенсорну приглухуватість.

На підтвердження позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, позивач надав копію довідки МСЕК серії 10 ААА № 077038 від 17 жовтня 2012 року, згідно якої йому первинно встановлено втрату 60 відсотків професійної працездатності сукупно у зв`язку з професійними захворюваннями (а.с.17).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровській області від 22 січня 2013 року у справі № 0432/2772/2012 задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, стягнуто з відповідача на користь позивача 6000 грн.

Згідно з текстом цього рішення позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що під час виконання трудових обов`язків отримав професійні захворювання, висновком МСЕК від 17 жовтня 2012 року йому було сукупно встановлено 60 відсотків втрати професійної працездатності. Суд у мотивувальній частині рішення послався на довідку МСЕК серії 10 ААА № 077038 від 17 жовтня 2012 року. Рішення було залишено без змін апеляційним судом і набрало законної сили 27 березня 2013 року.

06 червня 2016 року змінилась назва Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля».

Тобто позивачем вже пред`являлися позовні вимоги до роботодавця про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійних захворювань радикулопатії, хронічного обструктивного захворювання легень, нейросенсорної приглухуватості, 22 січня 2013 року судом було ухвалено рішення по суті цього позову, при цьому судом було взято до уваги висновок МСЕК від 17 жовтня 2012 року, яким первинно встановлено ОСОБА_1 втрату професійної працездатності за цими професійними захворюваннями.

Таким чином є таке, що набрало законної сили, рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет (відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я) і з тих самих підстав (втрата професійної працездатності за професійними захворюваннями), тому провадження у справі підлягає закриттю.

За змістом позовної заяви позивач не поніс судових витрат.

Позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому судові витрати на сплату судового збору слід компенсувати за рахунок держави.

21 жовтня 2022 року представником відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подано заяву про закриття провадження у справі. У цій заяві представник відповідача просить визнати представника позивача адвоката Мотуза О.В. та самого позивача учасниками процесу, які зловживають процесуальними правами, постановити ухвалу про стягнення з позивача та його представника штрафу в дохід державного бюджету.

Представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_1 та його представник приховали факт наявності аналогічного спору з тим самим предметом та з тих самих підстав, який розглядався Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що ним не подані позови до того самого відповідача з тих самих підстав, чим ввів суд в оману.

Як передбачено статтею 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Главою 9 ЦПК України передбачені заходи процесуального примусу, в тому числі штраф.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (частина 1 статті 143 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу (частина 1 статті 148 ЦПК України).

Згідно наведених положень процесуального закону метою заходів процесуального примусу є не покарання учасника справи, а спонукання його до добросовісного виконання процесуальних обов`язків та усунення перешкод у здійсненні судочинства.

Штраф з учасника справи та його представника може бути стягнутий ухвалою суду лише у випадках, чітко визначених у частині 1 статті 148 ЦПК України. До цього переліку не входить звернення до суду з позовом за наявності рішення суду, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такий позов міг бути пред`явлений внаслідок помилки з боку позивача, що не є зловживанням процесуальними правами у розумінні статті 44 ЦПК України.

Пред`явлення позову само по собі не перешкоджає судочинству і не є підставою для застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Судові витрати на сплату судового збору компенсувати за рахунок держави.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення штрафу в дохід державного бюджету з позивача та його представника.

Ухвала в частині закриття провадження у справі набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя У.М. Болдирєва