ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

27 жовтня 2022 року

м. Валки

справа № 638/15541/20

провадження № 22-ц/818/2887/22

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Гармаш К.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової авто-технічної експертизи,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 369268,39 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 27053,11 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 21 квітня 2020 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного йому автомобілю Audi A3, 2017 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.07.2020, що залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно звіту №09/06/2020Ч від 07.07.2020 вартість ремонтних робіт відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля складає 412648,39 грн. Оскільки позивач отримав лише 92 000 грн в якості страхового відшкодування, решту суми в розмірі 320648,39 грн він позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, на підставі ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків у розмірі 10373,28 грн., 3% річних у розмірі 8794,61 грн., а також понесені ним витрати на визначення вартості матеріальних збитків у сумі 2300,00 грн., послуги Укрпошти у розмірі 99,0 грн. Протиправною поведінкою відповідача позивачу також заподіяно моральну шкоду, що виразилася у .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 328 047 грн 39 коп., з яких: 320 648,39 грн на відшкодування матеріальних збитків; 2300 грн. - послуг з визначення вартості матеріальних збитків; 5000 грн. моральної шкоди; 99 грн. послуг Укрпошти - електронне повідомлення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4341 грн. 82 коп. та 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував той факт, що винуватців у ДТП, що сталось 21.04.2020 на перехресті вул. Сумської та Трінклера у м. Харкові було насправді двоє, а не один ОСОБА_2 . Другим винуватцем є ОСОБА_5 шо підтверджується даними постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2020 по справі № 638/6040/20. яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23.09.2020. Позивач умисно не вказує факт того, що ОСОБА_5 визнаний судом винним та на нього накладено адміністративне стягнення саме за те, що він не надав дорогу автомобілю ОСОБА_2 , який одразу після цього та внаслідок цього зіткнувся із автомобілем позивача ОСОБА_1 . А тому в діях ОСОБА_6 прослідковується причинно наслідковий зв`язок у настанні ДТП. в результаті якої було пошкоджено автомобіль Позивача. Апелянт, також зазначив, що розмір матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 21.04.2020 визначений відповідно до звіту №09/06/2020 Ч дослідження спеціаліста-автотоварознавця автомобіля Audi A-3 державний номер НОМЕР_1 , який взагалі є неналежним доказом, оскільки складений з порушенням вимог діючого законодавства. При цьому суд не звернув уваги на те, що при розрахунку розміру збитку безпідставно враховано ПДВ та цивільна відповідальність апелянта була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до полісу АО/5917387 від 14.09.2019 з лімітом відповідальності заподіяному майну 100 000 грн., франшиза =0. Позивач підписав з страховиком угоду про розмір страхового відшкодування на суму 92 000 грн., тим самим ліміт відповідальності майну не було сплачено в повному обсязі, що свідчить про те, що позивач погодився, що загальний розмір заподіяної йому шкоди становить 92 000 грн. Крім цього, позивач не навів жодного обґрунтування факту завдання йому моральної шкоди та в матеріалах справи відсутні будь- які докази, щодо реальності надання позивачу правничої допомоги.

Також разом з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи. Посилався на те, що проведення зазначеної експертизи необхідно для встановлення ступеню вини та причинно наслідкового зв`язку в діях ОСОБА_2 та в діях іншого винуватця ДТП ОСОБА_5 . На вирішення експертизи просив поставити наступні питання: 1. Чи є в діях водія засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 порушення ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події данного ДТП? 2. Чи є в діях водія ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_5 порушення ПДР України які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП? 3. Якщо дії водія Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 та /або дії водія ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_3 , які з техінчної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події даного ДТП визначити співвідношення у відсотках вини кожного водія при настанні події даного ДТП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 зазначене клопотання підтримала та просила його задовольнити. Посилалася на те, що постановою Дзержинського районного суду у справі про адміністративне правопорушення від 03.07.2020 року встановлений факт вини ОСОБА_5 у порушенні ПДР України які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події ДТП за участю позивача та відповідача. Проте суд на зазначене уваги не звернув і не встановив повно обставини у справі. Клопотання про призначення у справі автотехнічної експертизи в суді першої інстанції заявлено не було, тому що позивач не є фахівцем у галузі права.

ОСОБА_1 проти задоволення заявленого клопотання заперечував, посилався на те, що учасником ДТП від 21.04.2020 за участю належного йому автомобілю був лише ОСОБА_2 . Зазначене доведено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 638/6070/20 та підтверджується висновками викладеними у постановах Дзержинського районного суду від 07 липня 2020 року та Харківського апеляційного суду від 23.09.2020 року. Саме дії ОСОБА_2 призвели до виникнення ДТП за участю його автомобілю та завдання йому матеріальної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявленого клопотання відповідача, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно частин 1,3,4 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 1-2 статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Системний аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що судова експертиза може бути призначена у порядку витребування доказів, передбаченого частиною 1 статті 84 ЦПК України, або у порядку забезпечення доказів, передбаченого частиною 1 статті 116 ЦПК України.

Необхідність призначення експертизи не обґрунтовувалася тими обставинами, що засіб доказування може бути втрачений або збирання, подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому підстав для подання заяви про призначення експертизи у порядку забезпечення доказів відповідно до норм статті 117 ЦПК не вбачається.

За таких обставин вирішувати питання про призначення експертизи у даній справі повинно відбуватися у порядку витребування доказів, передбаченого статтею 84 ЦПК України.

Виходячи з вищевказаних норм закону, клопотання про призначення експертизи у порядку витребування доказів повинно подаватися стороною у справі у письмовій формі із дотриманням вимог передбачених статтею 84 ЦПК України. В такому письмовому клопотанні також повинно бути зазначене обґрунтування неможливості подання такого доказу у строк передбачений частиною 2 статті 83 ЦПК України, а суд повинен дати оцінку такому обґрунтуванню.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Аналіз норм, встановлених в статті 367 ЦПК України, дає підстави зробити висновок, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами. Нові докази судом апеляційної інстанції приймаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що висновок судової автотехнічної експертизи буде новим доказом, який не досліджувався судом першої інстанції.

За змістом пункту 6 частини 2 статті 356, частини 3 статті 367 та пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які були витребувані раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Таких обставин апеляційним судом встановлено не було.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його адвокат - Нікольский О.М. та не зверталися до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової автотехнічної експетизи.

Позивач та його представник не надали доказів неможливості звернення до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової автотенічної експертизи з причин, що об`єктивно не залежали від них.

Отже, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи слід відмовити.

Керуючись статтями 83, 260, 367 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про призначення у справі судової автотехнічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук