Справа № 182/4110/21
Провадження № 2/0182/249/2022
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.03.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 , яка проживала у будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку, за місцем її проживання, вона була зареєстрована одна і частина будинку (4/9), в якій вона мешкала, належала їй на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 27.10.2000 року (реєст.№ 3163, АВО № 097119), посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С., 4/9 частин цього жилого будинку (загальною площею 45,9 кв.м, жилою площею 36,2 кв.м; з частиною надвірних будівель: сарай «Б», сарай «В», вбиральні «Г, Д»; паркан) зареєстровано за померлою в КП «Нікопольське МБТІ» в реєстровій книзі № 86 за реєстровим № 136, вартістю 83 400,00 гривень, що підтверджується звітом про незалежну оцінку від 22.06.2021 року та договором купівлі-продажу частини жилого будинку від 27.10.2000 року. Друга частина житлового будинку (5/9 частин, загальною площею 52,8 кв.м, жилою площею - 37,5 кв.м), з відповідною частиною надворних будівель (сарай «Б», сарай «В», вбиральні «Г, Д»; паркан), належить йому на підставі договору дарування від 16.12.1998 року (реєст. № 2-2926, ААР № 533282), посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською Ж.М., яка зареєстрована в КП «Нікопольське МБТІ» в реєстровій книзі № 86 за реєстровим № 136. Крім того, померлій належав на праві власності автомобіль марки «М 88 А1 Ч», моделі ТІГОА легковий-комби-В, номер шасі (кузова, рами) УШ- НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1798, сірого коліру, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я померлої), вартістю 91 900,00 гривень, що підтверджується звітом про незалежну оцінку транспортного засобу від 22.06.2021 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 02.06.2011 року. Спадкоємцями після смерті матері є він та його рідна сестра - відповідачка по справі - ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає. На день смерті матері він мешкав з нею однією родиною тому, що мама була похилого віку, хворіла, і її треба було доглядати. Він був розлучений з 2011 року та жив з мамою в цьому будинку, частина якого належала йому на підставі договору дарування від 16.12.1998 року. Відповідачка як донька постійно приходила та також наглядала за мамою, коли він був на роботі, готувала, прала, прибирала у будинку. Він разом з відповідачкою користувався земельною ділянкою, на якій садили овочі та плодові культури. Він маму й поховав, а всі витрати взяв на себе. Вони звертались з відповідачкою до нотаріуса про прийняття спадщини ще до спливу 6 місяців, але їм казали, що рано, приймуть заяву пізніше. Однак, коли звернулися знову, Перша Нікопольська державна контора вже не прийняла документи, як і Друга, з посиланням на роботу в карантиному режимі і сказали направити заяви з документами поштою. Але у них був сумнів в їх доставці і своєчасному отриманні державним нотаріусом. Тому вони звернулись до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Новікова І.М., який призначив їм час для здачі заяви про прийняття спадщини після смерті мами. Вони не мали можливості вчасно звернутися до нотаріуса з-за пандемії, крім того, не всі приватні нотаріуси працювали, тому на кілька днів відповідачка пропустила строк свого звернення до нотаріуса. Він і відповідачка подали заяву про прийняття спадщини, вважаючи, що він прийняв спадщину після смерті своєї мами відносно 4/18 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (вартістю 41 700,00 гривень) та автомобіль, але після його звернення приватний нотаріус, ОСОБА_4 , вивчивши всі документи, відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії та видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2021 року за № 111/02-31 у зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але це все через проблеми, пов`язані зі збігом обставин (пандемією та карантином, вузьким графіком прийому нотаріусів в цей час, як державних так і приватних), оскільки він не знав, що зазначену заяву необхідно було подати нотаріусові до спливу 6 місяців від дня смерті матері, це через правову непоінформованість, не знання закону, а державні нотаріуси, до яких вони звертались завчасно, йому із сестрою цього не пояснили. Більш того, йому пояснили, що він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої, так як він сумісно мешкав зі спадкодавицею на момент відкриття спадщини і жив однією родиною з померлою з 2011 року. Фактично, приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Новіков І.М. приняв їх з сестрою 08.06.2021 року та призначив їм час прийому: йому - на 17.06.2021 року, сестрі - на 18.06.2021 року. І коли він прийшов до ного, нотаріус видав йому зазначену Постанову датою повторного ним прийому, тобто - 17.06.2021 року. Враховуючи, що він звертався 08.06.2021 року, тобто, фактично він прострочив 9 днів. А, з врахуванням всіх вихідних і відсутністю часу прийому нотаріусів, - 5 днів (але ж він фактично мешкав з померлою, що підтверджується актом з місця проживання з мамою від 22.06.2021 року). У встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він на день смерті мами постійно мешкав зі своєю мамою за місцем її реєстрації, жив однією родиною, мав загальний бюджет, турбувався про маму в період її хвороби та мешкав з нею однією родиною на день смерті з 2011 року. Тобто, на час відкриття спадщини, незважаючи на те, що він був зареєстрован за іншою адресою. Частиною жилого будинку мами він користується до цього часу, вважає, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння майном, тому, що на день смерті матері мешкав з нею понад десять років через її похилий вік та необхідність допомоги, як у побуті, так і особисто їй. Тому він вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність. Позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.41, 52). Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала (а.с.33).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати сторін по справі ОСОБА_3 (а.с.9), яка проживала у будинку АДРЕСА_1 (а.с.72). У житловому будинку, за місцем її проживання, спадкодавиця була зареєстрована одна і частина будинку (4/9), в якій вона мешкала, належала їй на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 27.10.2000 року (реєст.№ 3163, АВО № 097119), посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С. (а.с.11-14, 18). Друга частина житлового будинку (5/9 частин, загальною площею 52,8 кв.м, жилою площею - 37,5 кв.м), з відповідною частиною надворних будівель (сарай «Б», сарай «В», вбиральні «Г, Д»; паркан), належить позивачу на підставі договору дарування від 16.12.1998 року (реєст. № 2-2926, ААР № 533282), посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Пахомовською Ж.М., яка зареєстрована в КП «Нікопольське МБТІ» в реєстровій книзі № 86 за реєстровим № 136 (а.с.19). Крім того, померлій ОСОБА_3 належав на праві власності автомобіль марки «М 88 А1 Ч», моделі ТІГОА легковий-комби-В, номер шасі (кузова, рами) УШ- НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 1798, сірого коліру, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я померлої) (а.с.20). Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є сторони по справі (а.с.10). На день смерті матері позивач мешкав з нею однією родиною через похилий вік матері, хворобу та необхідність догляду (а.с.25). Позивач й поховав матір, взявши витрати на себе. За твердженням позивача, вони з сестрою не мали можливості вчасно звернутися до нотаріуса з-за пандемії, тому на кілька днів пропустили строк звернення до нотаріуса. В зв`язку з чим приватний нотаріус Новіков І.М. відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії та видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.06.2021 року за № 111/02-31 (а.с.8). Однак, спадком, що залишився після смерті матері, позивач по справі користується до цього часу і вважає, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння майном, оскільки на день смерті матері мешкав з нею понад десять років.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 2011 року до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 , тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: 4/18 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв.м, жилою площею 36,2 кв.м. (з відповідною частиною надворних будівель: сарай «Б», сарай «В», вбиральні «Г, Д»; паркан), яка належала спадкодавцеві ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 27.10.2000 року (реєст.№ 3163, АВО № 097119; автомобіль марки «Nissan», моделі Tiida легковий- комби-В, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_4 , об`ємом двигуна 1798, сірого коліру, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску - 2008 року (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.06.2011 року на ім`я ОСОБА_3 ), у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал