Справа № 502/1036/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

при секретарі Нанєвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника позивачів: адвоката Красильнікової М.С., до Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі через адвоката Красільнікової М.С., яка діє відповідно до Ордеру на надання правничої (правової) допомоги та на підставі договору про надання правової допомоги №1096484 від 24.12.2021, звернулися до суду із вказаним позовом в якому просять Встановити факт належності, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493142 від 26.09.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2820 та Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ОД № 009921 від 23.04.2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5620. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 3,01 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які залишилися після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Позовна заява мотивована тим, що позивачі є дітьми ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме вищевказані земельні ділянки площею 2.76 га та 3,01 га, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землю. Позивачі вказують, що прийняли спадщину шляхом подачі заяв про прийняття спадщини. Нотаріусом відмовлено в оформлені спадщини з причин відсутності у спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №36 (а.с. 13).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2.76 га та 3,01 га, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на землюсерії III-ОД № 009921 від 23.04.2004 та серії РІ № 493142 від 26.09.2001 (а.с. 17, 28).

Встановлено, що у зазначених державних актах на право приватної власності на землюсерії III-ОД № 009921 від 23.04.2004 та серії Р1 № 493142 від 26.09.2001 наявні виправлення у написанні по батькові спадкодавці, а саме зазначено « ОСОБА_4 », замість « ОСОБА_5 ».

Позивачі є дітьми спадкодавці, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також свідоцтва про шлюб позивачки ОСОБА_2 НОМЕР_4 (а.с. 21,22).

Таким чином встановлено, що позивач є спадкоємицями першої черги після смерті ОСОБА_3 ..

Відповідно до матеріалів спадкової справи №199/2012 від 13.06.2012, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що позивачі спадщину прийняли шляхом подачі заяв про прийняття спадщини від 13.06.2012, згідно вимог ст. 1269 ЦК України, тобто є такими, які спадщину прийняли.

Також встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 60, посвідчений секретарем Старотроянівської сільської ради Кілійського району від 17.09.2002.

Відповідно до змісту вищевказаного заповіту, спадкодавець ОСОБА_3 заповіла своє спадкове майно наступним чином: «Ссертифікат на право на земельну частку пай КСП «Трояни» серія ОД № 0073077, виданий згідно рішенню Кілійської районної держадміністрації від 01.07.1996р. за № 266 - своєї доньки, - позивачці, ОСОБА_2 ; сертифікат на право на земельну частку пай КСП «Трояни» серія РН № 699959, виданий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом АЕК№ 335 787 Кілійської районної держадміністрації 07.06.2002р. - своєму сину, - ОСОБА_1 (а.с.20).

У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_3 вищевказані земельні ділянки належали їй згідно вищевказаних державних актів на право приватної власності на землю, спадщина є неохопленою вказаним заповітом.

Разом з тим, позивачі між собою домовилися про те, що позивач ОСОБА_1 успадкує земельну ділянку площею 2,76 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а позивачка ОСОБА_6 усппадкує земельну ділянку площею 3,01 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У постанові державного нотаріуса Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус постановив відмовити позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 48).

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини..

Стаття 1268 ЦК України регламентує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються судом якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті матері, спадщину, яка належала спадкодавцю на праві власності та складається із земельних ділянок площею 2,76 га та 3,01 га, позивачі прийняли проте нотаріусом відмовлено в оформленні спадщини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19,76-81,259,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493142 від 26.09.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2820, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ОД № 009921 від 23.04.2004, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5620, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ОД № 009921 від 23.04.2004, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на земельну ділянку площею 3,01 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія Р1 № 493142 від 26.09.2001, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Повне судове рішення складено 08.11.2022.

Суддя: О.В.Березніков