П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2022 року

м. Чернівці

справа № 724/1960/21

провадження №22-ц/822/543/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Лисака І.Н., Владичана А.І.,

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, Первинна профспілкова організація Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року, головуючий у першій інстанції Єфтеньєва О.Г.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради про визнання дій неправомірними, скасування наказу, стягнення щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, виправлення запису в трудовій книжці.

Зазначав, що наказом Хотинської центральної районної лікарні «Про перевід» від 14 лютого 2011 року №4-Пв ОСОБА_1 лікар терапевт переведений на посаду лікаря-фтизіатра-стажиста поліклініки.

Після чого наказом Хотинської центральної районної лікарні «Про перевід» від 29 червня 2012 року №19-Пв ОСОБА_1 лікаря фтизіатра- стажиста переведено на посаду лікаря фтизіатра.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №43-од параграф 5 «Про роботу в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення та ліквідацію протитуберкульозного кабінету, скорочення штату» затверджено склад робочої групи по підготовці та оптимізації структури та штатної чисельності медичних працівників для роботи в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та ліквідації протитуберкульозного кабінету та скорочення працівників цього кабінету.

За протоколом Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради з поданням від 25 травня 2021 року №25 надано дозвіл на розірвання трудового договору з ініціативи адміністрації лікарні у зв`язку із ліквідацією протитуберкульозного кабінету та на звільнення лікаря-фтизіатра ОСОБА_1 .

Посилався на не проведення Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради та Первинною профспілковою організацією Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради консультацій про заходи запобігання звільненню, видання наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №43-од пізніше як за три місяці до намічуваного звільнення, без зазначення дати звільнення, надання Первинною профспілковою організацією Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської рад згоди на звільнення у зв`язку з ліквідацією протитуберкульозного кабінету, розгляд профспілковою організацію подання про звільнення за його відсутності.

Вказував, що звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради із заявою про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України від 29 липня 2021 року, за якою зазначив підставою звільнення не забезпечення безпечних умов праці, контактування з хворими на COVID-19, ознайомлення з наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №788, яким передбачено ліквідацію протитуберкульозного кабінету, 30 червня 2021 року, звернення до профспілкового комітету з поданням про погодження розірвання трудового договору пізніше ніж за три місяці до намічуваного звільнення, не запрошення на засідання профспілкового комітету, визначення датою звільнення останній день відпустки.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 «Про звільнення працівників у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України звільнено лікаря-фтизіатра протитуберкульозного кабінету поліклініки ОСОБА_1 з 2 серпня 221 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу). Датою звільнення вважати останній день відпустки 23 серпня 2021 року.

На підставі наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради «Про звільнення» від 20 серпня 2021 року №32-3В звільнено ОСОБА_1 лікаря-фтизіатра поліклінічного відділення від займаної посади з 23 серпня 2021 року за пунктом 1 ст.40 КЗпП України за скороченням.

Зазначав про відмову Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської рад у задоволенні заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, самовільну зміну підстави звільнення, звільнення під час відпустки.

Крім того, вказував на не повідомлення про вакантну посаду молодшої медсестри поліклінічного відділення, медична сестра ендокринологічного кабінету, лікаря-анестезіолога, лікаря-неонатолога, 4 ставок медичних сестер відділення діалізу.

Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 10 червня 2021 року № 130 відмовлено у виплаті щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Неправомірними діями, які призвели до звільнення, спричинено моральну шкоду.

Просив визнати дії Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до звільнення ОСОБА_1 , неправомірними.

Відшкодувати моральну шкоду шляхом стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на користь ОСОБА_1 в розмірі двох мінімальних заробітних плат 1200 грн., зобов`язання Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради принести ОСОБА_1 публічні вибачення в друкованому виданні міської газети Приватного підприємства «Медіа-центр «Хотинські вісті» протягом встановленого судом певного строку з дня вступу рішення в законну силу.

Скасувати пункт 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 в частині звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України та абзац 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, замінити на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з 23 серпня 2021 року.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 запис №16 «по п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням» на «за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору».

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 15227 грн. 84 коп., частину вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 серпня 2021 року до дня прийняття судом рішення.

Встановити неточність (неправильність) записів №12 та №13 в трудовій книжці ОСОБА_1 та зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити записи, уточнивши в них місце роботи з «поліклініки» на «протитуберкульозний кабінет поліклініки».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Первинної профспілкової організації

Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради при звільненні ОСОБА_1 .

Зобов`язано Первинну профспілкову організацію Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради в рахунок відшкодування моральної шкоди принести ОСОБА_1 публічні вибачення в друкованому виданні міської газети Приватному підприємстві «Медіа-Центр «Хотинські вісті» протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 записи № 12 та № 13 з місця роботи «поліклініки» на місце роботи «протитуберкульозний кабінет поліклініки».

Визнано неправомірними дії Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які полягають у звільненні ОСОБА_1 під час відпустки.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря фтизіатра поліклінічного відділення з 23сернпя 2021 року на 25 серпня 2021 року.

В решті відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року в частині зміни дати звільнення на 25 серпня 2021 року та відмови у скасуванні пункту 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 в частині звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України, скасуванні абзацу 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, заміни на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, зобов`язанні Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 запис №16 «по п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням» на «за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору», стягненні з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі двох мінімальних заробітних плат 1200 грн., щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 15227 грн. 84 коп., частини вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 серпня 2021 року до дня прийняття судом рішення скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким визнати дії Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до звільнення ОСОБА_1 , неправомірними.

Скасувати пункт 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 в частині звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України, абзац 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, замінити на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з 23 серпня 2021 року.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 запис №16 «по п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням» на «за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору».

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду розмірі двох мінімальних заробітних плат 1200 грн., щорічну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в сумі 15227 грн. 84 коп., частину вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 серпня 2021 року до дня прийняття судом рішення.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, прийняття відзиву Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, який підписаний Солодким С.С. за відсутності довіреності на представництво інтересів Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради в суді.

Вважає, що докази, подані разом з відзивом, не відповідають вимогам ч.3 ст.83 ЦПК України.

Розрахунок видатків Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на 2021 рік не є доказом, оскільки не є бухгалтерським документом у розумінні ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік», не затверджений.

Підставою для відмови у виплаті щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань мало бути дослідження забезпечення роботодавця бюджетними коштами на обов`язкові виплати з оплати праці, лист Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 10 серпня 2021 року №1304, яким відмовлено у наданні щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань через відсутність коштів, фінансовий план не відображають фінансовий стан.

Відмовивши у зміні підстав звільнення, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Висновки суду першої інстанції щодо не надання ОСОБА_1 розрахунку не відповідають обставинам справи, у позовній заяві надано розрахунок, за яким нарахована вихідна допомога в розмірі середньомісячної заробітної плати 15227 грн. 84 коп. Відповідно до доказів, які наявні в матеріалах справи, ОСОБА_1 за червень і липень 2021 року сплачено 40017 грн. 20 коп. за відрахуванням податків і зборів.

Посилається на порушення норм матеріального права щодо завчасного звернення Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради до Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, недійсності підпису на зверненні, не проведенні консультацій, визначення причиною звільнення ліквідацію структурного підрозділу, яка не може слугувати підставою звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, порушення порядку розгляду подання роботодавця без участі ОСОБА_1 , права роботодавця розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди профспілки.

Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради в наказі зазначено причиною звільнення скорочення без конкретизації штатів чи працівників.

Судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, звернення ОСОБА_1 з заявою від 29 липня 2021 року про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, порушення Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради норм трудового законодавства ч.2 ст.49-4 КЗпП України щодо завчасного повідомлення профспілки, ч.3 ст.40 КЗпП України при визначенні датою звільнення останній день відпустки, ч.3 ст.38 КЗпП України стосовно самостійної зміни підстави звільнення, ч.2 ст.153 КЗпП України у зв`язку із не забезпеченням безпечних умов праці, роботи поряд з прийомом хворих на COVID-19, користування загальним коридором та туалетом разом з хворими.

Не перевірено, чи пропонувалися ОСОБА_1 всі вакантні посади, відмови ОСОБА_1 від вакантних посад.

Вважає, що Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради не спростовано заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди порушенням вимог закону при звільненні.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Зазначає, що відповідно до п.49 статуту Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради та посадової інструкції заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради у разі відсутності генерального директора або неможливості виконувати свої обов`язки з інших причин, обов`язки виконує заступник генерального директора та володіє правом підпису усіх документів.

Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради укладено договір №2806-Е421-Р000 про обслуговування населення за програмою медичних гарантій, яким не передбачено медичних послуг або групи послуг за напрямом «Лікування дорослих та дітей із туберкульозом у стаціонарних та амбулаторних умовах».

На підставі договору між Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради №4618-Е521-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій сімейними лікарями здійснюється надання медичних послуг за напрямом «Супровід та лікування дорослих та дітей, хворих на туберкульоз, на первинному рівні медичної допомоги».

Тому Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради видано наказ від 24 травня 2021 року №43-од параграф 5 «Про роботу в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та ліквідацію протитуберкульозного кабінету, скорочення штату».

Вказує, що підстави для зміни причин звільнення з п.1 ст.40 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України відсутні.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року №95 «Деякі питання оплати праці працівників закладів охорони здоров`я» виплати, встановлені працівникам закладів охорони здоров`я відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №174 «Деякі питання оплати праці працівників протитуберкульозних закладів» здійснюються за умови забезпечення у повному обсязі бюджетними коштами обов`язкових виплат із заробітної плати працівників закладів охорони здоров`я.

Вимоги про стягнення вихідної допомоги, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди є похідними від первісної вимоги, тому не можуть бути задоволені.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до правила, встановленого ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

ОСОБА_1 рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року в частині визнання неправомірними дії Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради при звільненні ОСОБА_1 , зобов`язання Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради в рахунок відшкодування моральної шкоди принести ОСОБА_1 публічні вибачення в друкованому виданні міської газети Приватному підприємстві «Медіа-Центр «Хотинські вісті» протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили, зобов`язання Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 записи № 12 та № 13 з місця роботи «поліклініки» на місце роботи «протитуберкульозний кабінет поліклініки», визнання неправомірними дії Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які полягають у звільненні ОСОБА_1 під час відпустки, не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради про визнання дій неправомірними, скасування наказу, стягнення щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди, виправлення запису в трудовій книжці частково, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для захисту права ОСОБА_1 у спосіб скасування пункту 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 в частині звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України, абзацу 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, замінити на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, зобов`язання Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 запис №16 «по п.1 ст.40 КЗпП України за скороченням» на «за ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору», стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради моральної шкоди в розмірі двох мінімальних заробітних плат 1200 грн., щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 15227 грн. 84 коп., частини вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 серпня 2021 року до дня прийняття судом рішення.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на п.5 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №43-од «Про роботу в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення та ліквідацію протитуберкульозного кабінету, скорочення штату», зазначив, що Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виконано вимоги щодо попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення, отримано попередню згоду Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, запропоновано ОСОБА_1 всі вакантні посади за відповідною спеціальністю.

Крім того, судом першої інстанції встановлено відсутність підстав для зміни підстав звільнення з п.1 ст.40 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України, оскільки наказом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 3 квітня 2020 року №30-од параграф 2 організовано робочі місця для забору ПЛР та ведення прийому сімейними лікарями в приміщенні поліклінічного відділення з окремим входом на першому поверсі (кабінет №7), а за показами ОСОБА_1 ним та сімейними лікарями самостійно було здійснено обмін кабінетами.

Водночас суд першої інстанції послався на відсутність фінансування оплати допомоги для вирішення соціально-побутових питань, недоведеність наявності у Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради вільних коштів.

З огляду на відмову у задоволенні вимог про зміну підстав звільнення з п.1

ст.40 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення частини вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп. та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Разом з тим судом першої інстанції встановлено неправомірність дій Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради щодо звільнення ОСОБА_1 в період перебування у відпустці та змінено дату звільнення 23 серпня 2021 року на перший день після закінчення відпустки 25 серпня 2021 року.

Ураховуючи визнання Первинною профспілковою організацією Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради позову, суд першої інстанції визнав неправомірними дії Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради при звільненні ОСОБА_1 щодо не повідомлення працівника про засідання та зобов`язав останню в рахунок відшкодування моральної шкоди принести публічні вибачення в друкованому виданні міської газети Приватного підприємства «Медіа-Центр «Хотинські вісті» протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на визнання Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради позовних вимог судом першої інстанції також зобов`язано виправити записи в трудовій книжці ОСОБА_1 №12 та №13 з місця роботи «поліклініка» на «протитуберкульозний кабінет поліклініки».

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в частині, що оскаржується, наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що наказом Хотинської центральної районної лікарні «Про перевід» від 14 лютого 2011 року №4-Пв ОСОБА_1 лікар терапевт переведений на посаду лікаря-фтизіатра-стажиста поліклініки.

Після чого наказом Хотинської центральної районної лікарні «Про перевід» від 29 червня 2012 року №19-Пв ОСОБА_1 лікаря фтизіатра- стажиста переведено на посаду лікаря фтизіатра.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Комунальне некомерційне підприємство «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради є правонаступником Хотинської центральної районної лікарні.

ОСОБА_1 набув медичну освіту «фельдшера» та «фтизіатра», що підтверджується дипломом серія НОМЕР_1 , сертифікатом спеціаліста № 62362, дипломом спеціаліста серія НОМЕР_2 , посвідченням № 258.

Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради укладено договір №2806-Е421-Р000 про обслуговування населення за програмою медичних гарантій, яким не передбачено медичних послуг або групи послуг за напрямом «Лікування дорослих та дітей із туберкульозом у стаціонарних та амбулаторних умовах».

На підставі договору між Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради №4618-Е521-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій сімейними лікарями здійснюється надання медичних послуг за напрямом «Супровід та лікування дорослих та дітей, хворих на туберкульоз, на первинному рівні медичної допомоги».

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №43-од параграф 5 «Про роботу в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення та ліквідацію протитуберкульозного кабінету, скорочення штату» затверджено склад робочої групи по підготовці та оптимізації структури та штатної чисельності медичних працівників для роботи в рамках Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» та ліквідації протитуберкульозного кабінету та скорочення працівників цього кабінету.

В.о. головного лікаря Солодкий С.С. звернувся до голови Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради з поданням від 24 травня 2021 року №788 про надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи адміністрації лікарні у зв`язку із ліквідацією протитуберкульозного кабінету та на звільнення лікаря-фтизіатра ОСОБА_1 за частиною 1 статті 40 КЗпП України.

За протоколом Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради з поданням від 25 травня 2021 року №25 надано дозвіл на розірвання трудового договору з ініціативи адміністрації лікарні у зв`язку із ліквідацією протитуберкульозного кабінету та на звільнення лікаря-фтизіатра ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу засідання Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 26 травня 2021 року №808 за участі лікарів та середнього медперсоналу протитуберкульозного кабінету доведено про скорочення штату протитуберкульозного кабінету поліклініки, міститься підпис ОСОБА_1 .

Лікаря-фтизіатра поліклінічного відділення Яцюка О.В. ознайомлено з попередженням від 1 червня 2021 року №23 про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з 2 серпня 2021 року у зв`язку із скороченням чисельності працівників та штатного розпису.

ОСОБА_1 ознайомлено з переліком вакантних посад лікаря невропатолога поліклінічного відділення, медичного статистика інформаційно-аналітичного відділу, лікаря інфекціоніста поліклінічного відділення, медичної сестри урологічного відділення, фельдшера інформаційно-аналітичного відділу, лікаря рентгенолога рентгенологічного відділення, медичної сестри палат новонароджених та недоношених дітей акушер-гінекологічного відділення, акушерки палати патології вагітних акушер-гінекологічного відділення, медичної сестри анестезистки відділення анестезіології та інтенсивної терапії, молодшої медичної сестри хірургічного відділення, лікаря неопатолога акушер-гінекологічного відділення, водія УАЗ 374194, водія ГАЗ 5204, бібліотекара.

До матеріалів справи приєднано перелік посад, на які протягом періоду з 01 червня 2021 року по 02 серпня 2021 року було здійснено зарахування працівників до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, а саме: старша медична сестра відділення діалізу; медична сестра відділення діалізу; технік відділення діалізу; молодша медична сестра поліклінічного відділення; юрисконсульт; завідувач відділу цифрової трансформації та розвитку; фахівець з управління проектами у сфері матеріального виробництва відділу цифрової трансформації та розвитку; медична сестра ендокринологічного кабінету поліклінічного відділення (на період відпустки); лікар-педіатр ургентний; лікар-анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії; лікар-неонатолог стажист акушер гінекологічного відділення (на період лікарняного у зв`язку з вагітністю та пологами).

Відповідно до переліку посад, на які протягом періоду з 01 червня 2021 року по 02 серпня 2021 року було здійснено переведення працівників до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, входить лікар-анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії; медичний директор; заступник генерального лікаря; лікар-статистики інформаційно-аналітичного відділу; адміністратор системи відділу цифрової трансформації та розвитку; аналітик комп`ютерного банку даних відділу цифрової трансформації та розвитку; лікар-отоларинголог дитячий поліклінічного відділення; медсестра палата неврологічного відділення; завідувач поліклінічним відділення; лікар нефролог стажист відділення діалізу; завідувач приймального відділення; лікар нефролог стажист відділення діалізу; завідувач приймального відділення; лікар анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії; завідувач відділення, лікар анестезіолог відділення анестезіології та інтенсивної терапії; заступник медичного директора з організації медичної роботи; зубний лікар поліклінічного відділення; молодша сестра палатна відділення анестезіології та інтенсивної терапії.

ОСОБА_1 звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради із заявою про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України від 29 липня 2021 року, за якою зазначив підставою звільнення не забезпечення безпечних умов праці, контактування з хворими на COVID-19, ознайомлення з наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №788, яким передбачено ліквідацію протитуберкульозного кабінету, 30 червня 2021 року, звернення до профспілкового комітету з поданням про погодження розірвання трудового договору пізніше ніж за три місяці до намічуваного звільнення, не запрошення на засідання профспілкового комітету, визначення датою звільнення останній день відпустки на порушення вимог трудового законодавства.

Наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 «Про звільнення працівників у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України звільнено лікаря-фтизіатра протитуберкульозного кабінету поліклініки ОСОБА_1 з 2 серпня 221 року за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу). Датою звільнення вважати останній день відпустки 23 серпня 2021 року.

На підставі наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради «Про звільнення» від 20 серпня 2021 року №32-3В звільнено ОСОБА_1 лікаря-фтизіатра поліклінічного відділення від займаної посади з 23 серпня 2021 року за пунктом 1 ст.40 КЗпП України за скороченням.

ОСОБА_1 подано заяву про отримання щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 27 липня 2021 року.

Згідно до повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 10 червня 2021 року № 130 фінансовим планом не передбачено надання додаткових виплат працівникам, фінансування, яке надається лікарні, в першу чергу призначене для своєчасної та повної оплати заробітної плати працівників, у виплаті ОСОБА_1 соціальної допомоги відмовлено.

Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради направлено ОСОБА_1 повідомлення від 16 серпня 2021 року № 1322 про неможливість звільнити за ч.3 ст. 38 КЗпП України.

Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 16 серпня 2021 року № 1323 внести в трудову книжку ОСОБА_1 зміни щодо місця роботи в протитуберкульозному кабінеті не можливо.

Наказом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 3 квітня 2020 року №30-од параграф 2 організовано робочі місця для забору ПЛР та ведення прийому сімейними лікарями в приміщенні поліклінічного відділення з окремим входом на першому поверсі (кабінет №7).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зорустатті 13Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У §145 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява №22414/93, [1996] ECHR 54) суд зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала

подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Такі правові позиції Верховний Суд виклав в постановах від 22 травня 2019 року у справі №310/7353/13-ц та від 17 березня 2020 року у справі 274/4841/17.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання неправомірними дій Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до наступного звільнення ОСОБА_1 .

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалося не проведення Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради та Первинною профспілковою організацією Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради консультацій про заходи запобігання звільненню, видання наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №43-од пізніше як за три місяці до намічуваного звільнення, без зазначення дати звільнення, не ознайомлення з наказом, надання Первинною профспілковою організацією Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської рад згоди на звільнення у зв`язку з ліквідацією протитуберкульозного кабінету, розгляд профспілковою організацію подання про звільнення за його відсутності, звільнення під час відпустки, відмову Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської рад у задоволенні заяви про звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, самовільну зміну підстави звільнення, не повідомлення про вакантну посаду молодшої медсестри поліклінічного відділення, медична сестра ендокринологічного кабінету, лікаря-анестезіолога, лікаря-неонатолога, 4 ставок медичних сестер відділення діалізу.

Ураховуючи наведене, спір стосується незаконності звільнення.

За таких умов належним способом захисту інтересів ОСОБА_1 є визнання звільнення незаконним.

Саме при вирішенні такого позову ОСОБА_1 буде перевірено в судовому порядку питання дотримання Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради визначеної законом процедури звільнення.

Також з урахуванням підстав та змісту позовних вимог ефективним способом захисту права, яке ОСОБА_1 вважає порушеним, є оскарження наказу про звільнення.

Однак, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою про скасування пункту 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1 в частині звільнення ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України та абзацу 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України з 23 серпня 2021 року, замінити на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України з 23 серпня 2021 року.

Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту права шляхом подання позову про визнання неправомірними дій Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до наступного звільнення ОСОБА_1 , сам по собі не сприяє ефективному поновленню права ОСОБА_1 на законність звільнення.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17), КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників. Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення. Питання дотримання визначеної законом процедури звільнення працівника повинно бути з`ясовано в межах вирішення справи щодо законності такого звільнення та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивача.

З огляду на викладене ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання неправомірними дій Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до наступного звільнення ОСОБА_1 , просив застосувати неналежний спосіб захисту.

У такому разі суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права ОСОБА_1 у обраний ним спосіб шляхом визнання неправомірними дій Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, які призвели до наступного звільнення ОСОБА_1 , на порушення норм матеріального права.

Тому апеляційний суд не перевіряє доводи ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, щодо завчасного звернення Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради до Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, недійсності підпису на зверненні, не проведенні консультацій, визначення причиною звільнення ліквідацію структурного підрозділу, яка не може слугувати підставою звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, порушення профспілковою організацією порядку розгляду подання роботодавця без участі ОСОБА_1 , права роботодавця розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди профспілки, чи правомірно не були запропоновані ОСОБА_1 вакантні посади молодшої медичної сестри поліклінічного відділення, медичної сестри ендокринологічного кабінету, лікаря-анестезіолога, Лікаря-неонатолога, медичної сестри відділення діалізу, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення ОСОБА_1 до суду щодо застосування належного способу захисту.

Подібний висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, провадження № 12-304гс18.

Щодо зміни підстав звільнення на ч.3 ст.38 КЗпП України

Згідно із частиною третьою статті 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Розірвання трудового договору відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку.

За змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору.

При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися.

Аналогічний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 754/1936/16-ц (провадження № 61-28466св18).

Обов`язковою умовою для звільнення за власним бажанням згідно з частиною третьою статті 38 КЗпП України є порушення власником трудового законодавства або умов трудового договору. При цьому для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи.

Звертаючись до Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради із заявою про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України від 29 липня 2021 року, ОСОБА_1 зазначив підставою звільнення не забезпечення безпечних умов праці, контактування з хворими на COVID-19, ознайомлення з наказом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 24 травня 2021 року №788, яким передбачено ліквідацію протитуберкульозного кабінету, 30 червня 2021 року, звернення до профспілкового комітету з поданням про погодження розірвання трудового договору пізніше ніж за три місяці до намічуваного звільнення, не запрошення на засідання профспілкового комітету, визначення датою звільнення останній день відпустки на порушення вимог трудового законодавства.

Пунктом 1 частини першої статі 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізаціях, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40, пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17 викладено правові висновки, що «При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за

відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота».

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 14 квітня 2022 року, від 30 червня 2022 року в справі № 522/8292/20, від 19 липня 2022 року в справі № 711/1284/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) зроблено правовий висновок про те, що у разі порушення гарантії щодо неможливості звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності негативні наслідки слід усувати шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки).

Верховний Суд зазначав про можливість внесення змін до наказу про звільнення. Зокрема, у постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 761/23477/16-ц (провадження № 61-46657св18) Верховний Суд врахував, що внесення змін до наказу про звільнення позивача стосуються лише дати звільнення і не змінюють підстави розірвання трудового договору та погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про необґрунтованість позовних вимог та про те, що звільнення позивача з роботи відбулося з дотриманням положень КЗпП України.

З огляду на наведене порушення законодавства про працю щодо ознайомлення з наказом, звернення до профспілкового комітету з поданням про погодження розірвання трудового договору пізніше ніж за три місяці до намічуваного звільнення, не запрошення на засідання профспілкового комітету, визначення датою звільнення останній день відпустки стосується законності звільнення.

Проте, законність звільнення згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України ОСОБА_1 у встановленому трудовим законодавством порядку не оскаржується.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 стосовно наявності підстав для звільнення відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України, оскільки недоліки зазначені ОСОБА_1 щодо контактування лікарем-фтизіатром з хворими на COVID-19, користування загальним коридором та туалетом не є порушенням Комунальним некомерційним підприємством «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради законодавства про охорону праці та умов колективного договору.

За змістом частини 1та 2 статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавецем трудового договору про дистанційну роботу.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2020 року № 722 затверджено Стандарт екстреної медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (COVID-19)".

Стандартом 1 «Організація протиепідемічних заходів та медичної допомоги в осередку інфікування SARS-CoV-2» визначено обов`язкові критерії якості, за якими в закладах охорони здоров`я слід адаптувати та затвердити клінічні маршрути пацієнтів на усіх рівнях надання медичної допомоги (додаток 1).

Керівником Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради впроваджено заходи, аби мінімізувати ризики інфікування та організовано розподіл потоків пацієнтів і працівників.

Наказом головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 3 квітня 2020 року №30-од параграф 2 організовано робочі місця для забору ПЛР та ведення прийому сімейними лікарями в приміщенні поліклінічного відділення з окремим входом на першому поверсі (кабінет №7).

Судом першої інстанції встановлено за показами ОСОБА_1 , що сімейними лікарями та лікарем-фтізіатром ОСОБА_1 було самостійно здійснено обмін кабінетами.

Відповідно до пункту 6 Стандарту 1 «Організація протиепідемічних заходів та медичної допомоги в осередку інфікування SARS-CoV-2» усі медичні працівники, які перебувають в зоні пацієнта та/або контактують зі слизом з дихальних шляхів - наприклад, мокрота, БАЛ, матеріал відібраний зі слизових носа, мають використовувати ЗІЗ (додаток 6).

Зоною пацієнта є зона в радіусі одного метра навколо пацієнта.

Стандартом екстреної медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (COVID-19)", затвердженим Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28 березня 2020 року № 722 не заборонено перебування медичних працівників, які не надають медичну допомогу, у брудній зоні.

Згідно із додатком 6 до Стандартів медичної допомоги "Коронавірусна хвороба (COVID-19)" Раціональне використання засобів індивідуального захисту (ЗІЗ)» профілактичні заходи слід застосовувати працівникам, щоб захистити себе і запобігти інфікуванню / передаванню збудника в закладах охорони здоров`я. До таких заходів, в першу чергу, відносяться стандартні заходи захисту, перелік яких наведено в розділі XI Заходів та Засобів щодо попередження інфікування при проведенні догляду за пацієнтами, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03 серпня 2020 року № 1777, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2020 року за № 1110/35393.

За приписами пункту 1 частини третьої Порядку проведення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» № 291 від 22 квітня 2020 року, особами, які потребують самоізоляції, є особи, які мали контакт з пацієнтом із підтвердженим випадком COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що роботодавець не має права самостійно змінювати визначену працівником у заяві причину звільнення.

У постановах Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, провадження № 6-34цс13, від 20 лютого 2013 року, провадження № 6-157цс12, викладено правовий висновок, що за змістом статті 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. У разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не має права самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на звільнення за власним бажанням без посилання на частину третю статті 38 КЗпП. Роботодавець не має права самостійно змінювати визначену працівником у заяві причину звільнення з роботи.

У постановах від 13 червня 2018 року у справі № 741/1128/17, провадження № 61-13588св18, від 21 січня 2019 року у справі № 587/964/17, провадження № 61-14252св18 Верховний Суд вказав, що у разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, роботодавець не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на частину першу статті 38 КЗпП України.

З огляду на зміст позовних вимог доводи ОСОБА_1 про обов`язок роботодавця звільнити відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України не стосуються безпосередньо предмета спору у цій справі, оскільки підставою звільнення ОСОБА_2 в наказі Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1, в розпорядчій частині наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ зазначено п.1 ст.40 КЗпП України.

Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань

На підставі частини 1 статті 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

За змістом частини 2 ст.22 Закону працівники, зазначені у частині першій цієї статті, мають право на допомогу для оздоровлення у розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки, а також на щорічну матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірах і порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №174 «Деякі питання оплати праці працівників протитуберкульозних закладів» працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, виплачується щорічна матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі до одного посадового окладу (ставки заробітної плати) на рік на підставі рішення керівника закладу, а керівникам закладів - за рішенням органу вищого рівня у межах наявних коштів на оплату праці.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

При вирішенні спорів про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №357/9161/17, провадження № 9921св18.

Отже, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком керівника, яка здійснюється за наявності коштів та у межах економії фонду оплати праці.

Судом першої інстанції встановлено відсутність фінансування виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових та економії фонду оплати праці.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, що розрахунок видатків Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на 2021 рік, фінансовий план Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на 2021 рік не є доказами фінансового стану.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно статуту Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради лікарня проводить свою діяльність відповідно до фінансового плату затвердженого засновниками (п.15 статуту); штатну чисельність лікарні директор визначає на підставі фінансового плату, кошторису з урахуванням необхідності відповідних умов для забезпечення належної доступності та якої медичної допомоги (п.49).

Фінансовим планом Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на 2021 рік, затвердженим рішенням 17 сесії районної ради 7 скликання від 30 вересня 2020 року №578/47/20 передбачено витрати на оплату праці та відрахування на соціальні заходи, відсутність нерозподілених доходів.

Розрахунком видатків Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на 2021 рік підтверджується відсутність економії фонду заробітної плати.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність порушення права ОСОБА_1 на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Щодо стягнення частини вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди

На підставі частини 1 статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно з частиною 1 статті 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлено виплату ОСОБА_1 всіх належних сум.

Сам ОСОБА_1 , звертаючись з вимогою про стягнення частини вихідної допомоги, середнього заробітку за час розрахунку при звільненні, пов`язував обов`язок Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виплатити вихідну допомогу у разі зміни підстави звільнення на ч.3 ст.38 КЗпП України.

Суд першої інстанції пославшись на відсутність підстав для зміни підстав звільнення на ч.3 ст.38 КЗпП України, не встановлення порушення трудових прав ОСОБА_1 , дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення частини вихідної допомоги в сумі 30455 грн. 68 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 серпня 2021 року по день прийняття судом рішення, моральної шкоди в сумі 1200 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Ураховуючи, що судом першої інстанції прийнято правильне по суті рішення про відмову у позові в частині скасуванні пункту 1 наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 2 серпня 2021 року №71-од параграф 1, абзацу 1 розпорядчої частини наказу Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 20 серпня 2021 року №32-ЗВ в частині звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України, заміни на звільнення за ч.3 ст.38 КЗпП України, зобов`язанні Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради виправити в трудовій книжці ОСОБА_1 запис №16 , стягненні з Комунального некомерційного підприємства «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради моральної шкоди, щорічної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, частини вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року, в частині, що оскаржується, підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді А.І. Владичан

І.Н. Лисак