Провадження 4-с/127/55/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук Ірина Юріївна, ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області у серпні 2022 року звернулася ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю., ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що 25.05.2022 року головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчою провадження № 69088604.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є виконавчий лист № 127/12121/21 від 24.05.2022 року, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області та заява ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2022 року.

25.05.2022 року державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

Скаржник ОСОБА_1 вважає, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 69088604 від 25.05.2022 року є безпідставною та підлягає скасуванню, оскільки боржник добровільно виконує рішення Вінницького міського суду Вінницької області по цивільній справі № 127/12121/21 від 26.10.2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 22,02.2022 року у повному обсязі та жодних перешкод у спілкуванні стягувача з дочкою ніколи не чинила, радше сам батько, не зважаючи на встановлений рішенням суду спосіб участі, рідко виявляв бажання бачитись з дитиною.

Рішенням Вінницького міського суду у Вінницькій області у справі № 127/12121/21 від 26.10.2021 року ОСОБА_1 було зобов`язано не чинити ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також було визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною трьох років в присутності матері, встановленням часу спілкування: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після досягнення дитиною трьох років, без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. В решті позову, що стосувалось морального відшкодування, ОСОБА_2 було відмовлено.

За період з 26.10.2021 року по 17.01.2022 рік, тобто, одразу після ухвалення рішення Вінницьким міським судом, у Вінницькій області стягувач виявив бажання поспілкуватися з дитиною лише тричі: 11 грудня та 14 грудня 2021 року та 01 січня 2022 року, та скаржниця не перешкоджала у спілкуванні.

За період з 22.02.2022 року по 24.05.2022 року стягувач зустрівся з донькою лише один раз. 9 березня ОСОБА_2 подзвонив ОСОБА_1 , сказав що під`їде, щоб зустрітися з донькою та привітати її з Міжнародним жіночим днем 8 Березня. Позивач погодилась на зустріч, не зважаючи на те, що 9 березня (середа) не входить у графік визначений рішенням суду. Зустріч відбувалась біля магазину Форум» по вул. Князів Коріатовичів, 172. Стягувач подарував дитині іграшкового ведмедя та квітку горщику. Згідно заяви ОСОБА_4 ніяких перешкод зустрічі батька з дитиною позивач не чинила.

Згідно заяви ОСОБА_5 , що проживає по АДРЕСА_1 від 26.05.2022 року, ОСОБА_2 жодного разу з 1 лютого по 25 травня 2022 року не приїздив до доньки.

ОСОБА_6 , що проживає за адресою АДРЕСА_2 , у своїй заяві від 27.05.2022 року стверджує, що ОСОБА_2 22.02.2022 року по 25.05.2022 року не приїздив до доньки жодного разу згідно графіку рішення суду, не цікавився станом її фізичного та фізіологічного здоров`я. А коли позивач просила прийти його на медичне обстеження доньки просто ігнорував її прохання.

Більш активним у плані побачень з донькою стягувач став після того, як державний виконавець 25.05.2022 року вручила позивачу постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.05.2022 року та 31.05.2022 року ОСОБА_5 бачила, як ОСОБА_2 біля будинку позивача саджав у свою машину ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (старшу доньку позивача) та їхав у невідомому напрямку. Ніяких перешкод зі сторони боржника не було.

Скаржник зазначає, що вона не чинить ОСОБА_2 перешкоди у вихованні га спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , а тому державним виконавцем безпідставно винесена постанова про стягнення виконавчого збору, оскільки державний виконавець не перевірив та не встановив той факт, що ОСОБА_1 добровільно виконує рішення суду.

У зв`язку з вищенаведеним скаржник звернувся до суду та просила визнати поважною причину пропуску:на звернення до суду із скаргою; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. від 25.05.2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69088604; скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. від 25.05.2022 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 69088604; зобов`язати головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив в задоволенні скарги.

Представник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заперечила в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку на звернення із скаргою на дії приватного виконавця, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою Вінницького міського суду від 16.08.2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до головного державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. про визнання протиправною та скасування постанови. Роз`яснено ОСОБА_1 , що з даними вимогами вона має право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства за правилами розділу VII, ст. 447-453 ЦПК України шляхом подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Дана скарга подається із пропуском відведеного часу для оскарження постанови, в силу об`єктивних причин, і у зв`язку з цим вважає за потрібне поновити ОСОБА_1 строк на звернення із скаргою на дії приватного виконавця.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/12121/21 від 26.10.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною трьох років в присутності матері, встановленням часу спілкування: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після досягнення дитиною трьох років, без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:30 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:30год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. В решті позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.02.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Слізяком Назарієм Романовичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року змінено в частині визначення способу участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виклавши його в цій частині в новій редакції: «Визначено наступний порядок участі батька ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : протягом 3-місячного терміну у присутності матері дитини: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год. Після закінчення трьохмісячного терміну без присутності матері: щовівторка щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щочетверга щомісяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосуботи щомісяця з 10:00 год. до 19:00 год.». В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 жовтня 2021 року залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 22.02.2022 року. Виконавчий лист видано 24.05.2022 року.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 24.05.2022 року про прийняття до примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області № 127/12121/21 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69088604 на підставі виконавчого листа № 127/12121/21, виданий 24.05.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Боржнику ОСОБА_1 надано можливість виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, а також з останньої стягнуто 13000 грн. виконавчого збору.

25.05.2022 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. було винесено постанову по стягнення виконавчого збору.

Цього ж дня копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Звертаючись із скаргою на дії державного виконавця, а також вимагаючи скасування відповідних процесуальних документів, винесених останнім за наслідками вчинення виконавчих дій, скаржник ОСОБА_1 свої доводи зводить до того, що не чинила та не чинить ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні та побаченнях із дочкою, свідченням чого є пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Наведені норми закону дають підстави для висновку про те, що із відкриттям виконавчого провадження, тобто винесенням відповідної постанови, розпочинається примусове виконання судового рішення, при цьому боржнику дається час для виконання рішення суду самостійно, а у разі невиконання такого виконавець виконує його примусово.

Як вбачається з положень ч. 1, ч. 2 та ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір це збір,що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджетуУкраїни. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами, на підставі яких рішення підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3, п. 11 та п. 12 частини 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Провівши аналіз ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а також п. 3, п. 11 та п. 12 частини 8 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець Першого відділу ДВС у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук І.Ю. діяла відповідно до вимог Закону та в межах своїх повноважень, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору виноситься державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, дана постанова у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Винесення постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» застосовується у разі, якщо попередньо така постанова не виносилась (у виконавчих документах про стягнення аліментів).

Відповідно пункту 2 частини 9 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016 року, постанови державних виконавців, які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчими документами та за якими має бути відкрито виконавче провадження, розподіляються системою на державних виконавців, за якими обліковуються виконавчі провадження, у яких винесено відповідні постанови.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 Конституційного Суду України).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

А тому, з огляду на вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Закон України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 261, 353, 354, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення із скаргою до суду.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Козачук Ірина Юріївна, ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя