Номер провадження: 22-ц/813/3463/22
Справа № 497/867/2020
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Дришлюка А.І., Громіка Р.Д.,

в порядку спрощеного провадження переглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 травня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (АТ «ДТЕК Одеські електромережі») до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2020 року АТ «Одесаобленерго» (нині АТ «ДТЕК Одеські електромережі») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення суми.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 - позивач АТ «Одесаобленерго» - постачав електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 здійснював розрахунки за спожиту електричну енергію, таким чином у сторін виникли договірні правовідносини.

Згідно із Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ, Правил), відповідач та співвідповідач зобов`язані, зокрема, дотримуватись вимог діючого законодавства у сфері постачання електричної енергії, не допускати порушення ПРРЕЕ, а також нести відповідальність за виявлені порушення Правил.

Однак, 09 грудня 2019 року, під час проведення перевірки об`єкту нерухомості за вищезазначеною адресою, - де проживала на той момент відповідач ОСОБА_1 , - співробітниками АТ «Одесаобленерго» було виявлено порушення Правил, а саме: «Самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Підключення виконано скритою електропроводкою електрична енергія споживається приладом обліку не враховується».

Виявлене порушення було зафіксовано Актом про порушення Правил - за №8008398 від 09 грудня 2019 року, що був складений у присутності ОСОБА_1 .. За результатами проведеного засідання Комісії з розгляду акту про порушення, - позивачем оформлено протокол №29 від 28.12.2019р. та видано рахунок на оплату вартості необлікованої електричної енергії на суму 29 753,10 грн. по акту №8008398. Вказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем та співвідповідачем не погашена.

На підставі вище викладеного АТ «Одесаобленерго» звернулось до суду із позовом та просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечували проти вимог позову, стверджуючи, що вони не є власниками домоволодіння та не користувалися ані ним, ані електричною енергією.

Відповідачка ОСОБА_1 стверджувала, що вона у будинку ніколи не проживала і не користувалася ним - лише користувалася земельною ділянкою, оскільки вирощувала овочі, бо полюбляє це, а власником будинку фактично є громадянин Росії - ОСОБА_3 - відомий співак, порядна людина, який отримав будинок у спадщину після смерті тітки, проте не встиг оформити на себе право власності, тому і попросив її доглядати за будинком та за це - користуватися земельною ділянкою для вирощування овочів. Вона, на прохання власника вмикала на ніч світло для того, щоб до будинку не вдерлися злодії. Саме цей новий власник домовився з майстрами про заміну даху, і, можливо, під час цього, - коли замінювалися електропроводка у будинку, і сталася прикра помилка - була встановлена одна з розеток, що могла споживати електрику поза лічильником, але їй цього не було відомо, що підтверджується рахунком за електрику - він не збільшився, а навіть зменшився після перенесення лічильника працівниками позивача за межі будинку - на вулицю. Крім того, твердження представника позивача про користування електроенергією поза лічильником для опалення будинку, на її, відповідачки, думку, - є неправдою, оскільки вона, відповідачка, дійсно, трохи опалювала будинок для того, щоб він не зіпсувався - не відсирів, - але газовим котлом, - що підтверджується платіжками за газ.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що будинок належить фактично його двоюрідному брату - ОСОБА_4 , громадянину Росії, - який отримав домоволодіння у спадщину від далекої родички, але у зв`язку з тим, що не встиг переоформити на себе право власності на домоволодіння, - попросив його, відповідача ОСОБА_2 , - доглядати за будинком і укласти угоду про споживання електроенергії з електропостачання електроенергії на своє (відповідача) ім`я. Він, відповідач ОСОБА_2 , є мешканцем цього ж села Залізничне, але зареєстрований в іншому будинку, дійсно деякий час проживав у будинку, оскільки посварився з дружиною, але потім виселелився з нього і хто там надалі проживав та ним користувався - йому не відомо - довідався про це лише на початку судового засідання, оскільки з ОСОБА_1 не знайомий - лише бачив випадково у селі і раз чув, що вона приходить до цього будинку; дах перекривався вже після того, як він виселився з будинку, про наявність незаконного підключення до електромережі йому нічого не відомо, він особисо не користувався електрикою поза межами електролічильника, завжди оплачував за спожиту ним електрику, тому не вважає себе таким, що заборгував позивачу кошти. Наразі він розірвав з позивачем договір на постачання електроенергії, але вже після отримання копії позову.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 14 травня 2021 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

На підставі зазначеного, розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 27 жовтня 2022 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляцію, що міститься у відзиві АТ «ДТЕК Одеські електромережі», перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За змістом статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги АТ «ДТЕК Одеські електромережі», суд першої інстанції вважав доведеними обставини, на які позивач посилався в обґрунтування заявлених вимог, зокрема щодо порушення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що завдало позивачу матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з останньої.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-У111 від 13 квітня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (зі змінами та доповненнями до неї), іншими нормативно-правовими актами України та договорами.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

За п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

На підставі п.п. 4 п. 5.5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, на споживача електричної енергії покладений обов`язок по оплаті рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Згідно із пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 березня 2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Пунктом 8.2.6 Правил передбачено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

На час складання акту про порушення №8008398 від 09 грудня 2019 року Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562 не діяла, оскільки втратила чинність 27 липня 2019 року.

Таким чином позивач правомірно здійснив розрахунок відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312.

Так, пунктом 5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлені обов`язки споживача електричної енергії, серед яких споживач зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Пункт 8.2.5 Правил від 14 березня 2018 року №312 регламентує, що в акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_2 , АТ «Одесаобленерго» (нині АТ «ДТЕК Одеські електромережі») постачало електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач ОСОБА_2 - здійснював розрахунки за спожиту електричну енергію, що підтверджується відповідними квитанціями від його імені, таким чином, в сторін виникли договірні правовідносини.

09 грудня 2019 року в ході перевірки об`єкту споживання електричної енергії, - житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками АТ «Одесаобленерго» було виявлено порушення Правил, а саме п.п. 8 п. 5.5.5: «Самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушення схеми обліку. Підключення виконано прихованою електропроводкою, електрична енергія споживається приладом обліку та не враховується», про що було складено акт про порушення №8008398 від 09.12.2019 року (а.с. 5-6), який підписали два представники Болградського РЕМу та відповідач - ОСОБА_1 ..

Відповідачка ОСОБА_1 допустила представників позивача до перевірки, була присутня при огляді приладу обліку та складенні акту про порушення 09 грудня 2019 року, будь-яких зауважень або заперечень щодо складення та по суті акту не виклала, хоча законом мала на це право. Вказаний акт містить підпис відповідача про ознайомлення з ним.

Підписаний споживачем акт підтверджує встановлений АТ «Одесаобленерго» факт самовільного підключення з порушенням схеми обліку позарозрахунковий засіб обліку. Документів, які б свідчили про зворотне, матеріали справи не містять.

У свою чергу, Додатком 1 «Схема електропостачання споживача» до акту №8008398 від 09 грудня 2019 року, якою графічно зафіксовано порушення, яка підписана ОСОБА_1 (а.с. 6).

За змістом п. 9 акту про порушення відповідача ОСОБА_1 було запрошено на засідання комісії з розгляду актів про порушення на 23 грудня 2019 року.

Відповідно до вимог пункту 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначається обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.

28 грудня 2019 року на засіданні комісії Болградського РЕМу з розгляду актів про порушення ПКЕЕН був розглянутий акт №8008398 від 09 грудня 2019 року, що підтверджується протоколом №29 (а.с. 9) та складено розрахунок недоврахованої електроенергії та її вартості, відповідно до якого загальна кількість недоврахованої без облікової спожитої електроенергії та її вартість склала 10986 кВт на суму 29 753,10 грн., на вказаному засіданні була присутня відповідачка ОСОБА_1 , якій було вручено відразу копію протоколу та роз`яснено про можливість сплати боргу частинами, та порядок оскарження протоколу в разі незгоди з ним.

Будь-якого іншого розрахунку відповідачами не надано, розрахунок поданий позивачем - не оспорено та не спростовано.

Отже, апеляційний суд погоджується із розрахунком позивача вартості недооблікованої електроенергії. На його спростування відповідачами жодних доказів не надано.

Доводи відповідача щодо відсутності з його боку будь-яких порушень ПРРЕЕ, апеляційний суд вважає безпідставними, так як вони не підтверджені допустимими, належними та достатніми доказами.

Враховуючи, що позивачем доведено факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів погоджується із висновком суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Таким чином, відповідачкою під час розгляду справи не доведено шляхом надання відповідних доказів обставин недотримання позивачем вимог ПРРЕЕ під час проведення перевірки та складання акту, а також не спростовано факту самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю АТ «ДТЕК Одеські електромережі» з порушенням схеми обліку, що дає можливість споживати необліковану електричну енергію.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених по справі обставин, не мають наслідком задоволення скарги, а отже на увагу суду не заслуговують.

Учасникам справи був наданий повний обсяг процесуальних прав, в тому числі на стадії апеляційного розгляду справи, задля доведення/спростування фактів та обставин з метою всебічного встановлення фактичних обставин справи та правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010р., остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим, на підставі положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Підстав для перерозподілу судових витрат не вбачається.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 27 жовтня 2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік