Справа № 706/859/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Орендарчука М.П.,

при секретарі Самсоненко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за давністю володіння , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за давністю володіння

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що ще у червні 2007 року за 4000,00 (чотири тисячі) гривень, вона купила у гр. ОСОБА_3 належні їй житловий будинок, господарські будівлі та споруди, по АДРЕСА_1 . За домовленістю між ними, було вирішено, що нотаріально посвідчувати їх договір купівлі продажу, вони будуть згодом, так як на це у нього на той час в силу сімейних обставин, уже не залишалося коштів. Разом з цим, аби вона не переживала продавцем, було передано їй нерухоме майно по АДРЕСА_1 разом з документами на нього, а відповідно, у свою чергу їй обумовлену ними суму коштів. З тих пір вона володіє та користуюсь разом зі своєю родиною вищезазначеним житловим будинком. Факт його відкритого, безперервного володіння та користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 із червня 2007 року стверджується довідкою старости села Сичівка Уманського району від 15.09.2022 №174. Оплату податків на нерухоме майно та комунальні послуги за цією адресою здійснює також вона. В послідуючому уже починаючи з 2008 року на її пропозиції у нотаріальному оформлені між ними договору купівлі-продажу вказаного вище нерухомого майна, ОСОБА_3 усі ці роки в силу віку та здоров`я увесь час переносила дати поїздки до нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Як, їй відомо, єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подання заяви до ОСОБА_4 приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, є її син - Відповідач по справі ОСОБА_2 . На її пропозиції Відповідачу по справі в установленому на то порядку (спадкування) оформити уже на себе (вона на це дає йому згоду) даний спадковий будинок, а потім його їй в нотаріальному порядку відчужити відмовляє з підстав того, що не має ні бажання ні часу цим займатися та каже, що будь-яких претензій відносно нього до неї не має.

Позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, якою просила розглядати справу без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Від ОСОБА_2 до суду надав відзив в якому вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, справу просить розглядати у його відсутність.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду справи встановлено, що в в червні 2007 року за 4000,00 (чотири тисячі) гривень, позивач ОСОБА_1 купила у гр. ОСОБА_3 належні їй житловий будинок, господарські будівлі та споруди, по АДРЕСА_1 .

За домовленістю між сторонами, було вирішено, що нотаріально посвідчувати їх договір купівлі продажу, вони будуть згодом, так як на це у нього на той час в силу сімейних обставин, уже не залишалося коштів. Разом з цим, аби вона не переживала продавцем, було передано їй нерухоме майно по АДРЕСА_1 разом з документами на нього, а відповідно, у свою чергу їй обумовлену ними суму коштів.

З тих пір позивач ОСОБА_1 володіє та користуюсь разом зі своєю родиною вищезазначеним житловим будинком.

Факт відкритого, безперервного володіння та користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 із червня 2007 року стверджується довідкою старости села Сичівка Уманського району від 15.09.2022 №174.

Оплату податків на нерухоме майно та комунальні послуги за цією адресою здійснює також ОСОБА_1 .

В послідуючому уже починаючи з 2008 року на її пропозиції у нотаріальному оформлені між ними договору купівлі-продажу вказаного вище нерухомого майна, ОСОБА_3 усі ці роки в силу віку та здоров`я увесь час переносила дати поїздки до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину шляхом подання заяви до ОСОБА_4 приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, є її син - Відповідач по справі ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-10/2004 року від 01 грудня 2004 року надано тлумачення, що поняття "охоронюваний законом інтерес", у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як умовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам

Відповідно, до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність ), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Як зазначено у ч. 8Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом

За правилами частини другої статті 344 ЦК особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відтак, враховуючи, що попередні власники часток заволоділи нерухомим майном у 2005 році для позивача цей строк має бути приєднаний до строку його володіння і загалом складає більше 12 років.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судовою практикою (Постанова Вищого господарського суду України від 6 червня 2007 р. у справі № 3/269) визначено наступні положення: відповідно до п.п. 1, 4, 8Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.04 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності

П.13. Постанови Пленуму можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред"явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя ст. 344 ЦК України

Пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16ЦК України, а також частини четвертої ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

Враховуючи, що відкрите і безперервне володіння позивачем житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , перевищує 15 років є підстави для визнання за ним права власності на зазначений вище об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ч. ч. 1, 4 ст. 344, ст.ст. 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за давністю володіння задовольнити повністю

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 03.07.2007 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку набувальної давності право приватної власності на житловий будинок садибного типу з усіма господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.П. Орендарчук