Дата документу 25.10.2022 Справа № 314/5050/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/5050/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кононенко І.О.
Провадження № 22-ц/807/1851/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

при секретарі: Ільїній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року про закриття провадження у справі зазаявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з моменту укладання у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з моменту укладання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

У позові, посилаючись на укладення 12 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 кредитного договору № ZPVLGA00000077, та невиконання останнім взятих на себе зобов`язань, просили стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість у розмірі 63168,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 вересня 2015 року складає 1359394,30 грн. та судові витрати.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договорів з моменту укладення.

ОСОБА_2 , посилаючись на те, що при укладанні договорів ПАТ КБ «ПриватБанк» ввів його в оману, просив визнати кредитний договір № ZPVLGA00000077 від 12 липня 2007 року недійсним з моменту його укладення.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року позови об`єднано в одне провадження.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZPVLGA00000077 від 12 липня 2007 року у розмірі 52451,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 вересня 2015 року складає 1128761,66 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договорів з моменту укладення відмовлено.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року. В заяві ОСОБА_2 просив поновити йому строк на подання заяви, та скасувати заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року, справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 травня 2021 року провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року у цій справі закрито у зв`язку зі смертю заявника.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2021 року скасовано зазначену ухвалу, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року у цій справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що вказані правовідносини допускають правонаступництво на будь - якій стадії цивільного процесу, відтак у подальшому, суд повинен був керуватися п.1 ч.1 ст.251, ст. 55 ЦПК України.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 193-195), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки відповідач помер.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що у листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA00000077, укладеним 12 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (т 1 а.с. 2).

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договорів з моменту укладення (т. 1 а.с. 34).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року позови об`єднано в одне провадження.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № ZPVLGA00000077 від 12 липня 2007 року у розмірі 52451,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 вересня 2015 року складає 1128761,66 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору та іпотечного договорів з моменту укладення відмовлено (т. 1 а.с. 244-252).

У грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року. В заяві ОСОБА_2 просив поновити йому строк на подання заяви, та скасувати заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року, справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження (т. 2 а.с. 7).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 638 від 15 жовтня 2020 року, виданого Вільнянським районним відділом РАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 79).

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 травня 2021 року провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року у цій справі закрито у зв`язку зі смертю заявника.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2021 року скасовано зазначену ухвалу, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Положенням ч. 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Стаття 1218 ЦК України зазначає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Зокрема, згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (ч. 1 ст. 1282 ЦК України).

З урахуванням викладеного можна зробити висновок, що кредитні правовідносини не припиняються зі смертю особи і допускають правонаступництво.

Спірні правовідносини у цій справі носять майновий характер, а тому допускають правонаступництво, оскільки позивач набуває право вимоги до спадкоємців відповідача за кредитними правовідносинами, що мали місце між сторонами у справі.

Відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 січня 2022 року зупинено провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішенняВільнянського районного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року. Ухвалою від 18 січня 2022 року суд витребував від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Кравченко О.М. інформацію про те, чи заводилась спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , у разі заведення такої справи, суд просив направити її копію, а також повідомити, хто саме із спадкоємців прийняв спадщину.

При цьому 25 січня 2022 року від приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Кравченко О.М. на виконання ухвали суду надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (а.с. 151-166), відповідно до якої з намірами про прийняття спадщини до нотаріуса звертались сини померлого: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Крім того, спадкова справа містить два заповіти померлого ОСОБА_2 .

Тож суд першої інстанції повинен був вирішити питання про залучення правонаступників ОСОБА_2 .

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі міститься посилання суду на дві взаємовиключні обставини. Так, суд першої інстанції зазначає, що на виконання ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 січня 2022 року до суду надійшла копія спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , проте у наступному абзаці ухвали зазначено: «Згідно відповіді нотаріуса від 25 січня 2022 року спадкова справа щодо померлого не заводилася, також інших відомостей щодо наявності спадкового майна та правонаступників матеріали справи не містять, у зв`язку з чим відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю».

Зазначене свідчить про те, що місцевий суд повною мірою не з`ясував обставин справи та дійшовши до помилкового висновку.

Крім того, колегія суддів також звертає увагу на те, що постановивши ухвалу від 08 липня 2022 року, суд першої інстанції фактично не виконав вимоги постанови Запорізького апеляційного суду від 06 липня 2021 року.

Також слід зауважити, що ч. 1 ст. 255 ЦПК України, зокрема п. 7, на який послався суд першої інстанції, визначено підстави закриття провадження у справі, тобто при вирішенні позову по суті, натомість, на розгляді у суду перебуває заява про скасування заочного рішення, отже, фактично це питання щодо спеціального порядку оскаржуваного рішення.

Таким чином доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є обґрунтованими.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 рокуу цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 02 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: