Ухвала

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 382/561/19

провадження № 61-7114ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Бориспільської районної державної адміністрації, Опорного закладу освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 2 Яготинської міської ради» про зобов`язання поновити в правах, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час невидачі трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Бориспільської районної державної адміністрації, Опорного закладу освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 2 Яготинської міської ради» про зобов`язання поновити в правах, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час невидачі трудової книжки.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 серпня

2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Бориспільської районної державної адміністрації, Опорного закладу освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 2 Яготинської міської ради» про зобов`язання поновити в правах, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 серпня

2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу освіти Бориспільської районної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час невидачі трудової книжки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

В решті рішення залишити без змін.

26 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Яготинського районного суду Київської області

від 10 серпня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду

від 22 лютого 2022 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2022 року поновлено заявнику строк для подачі касаційної скарги та продовжено строк для усунення її недоліків.

19 жовтня 2022 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої

статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування:

- частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо права директора школи після звільнення його із займаної посади директора, яка була його основним місцем роботи, провадити викладацьку діяльність на посаді вчителя, яку він здійснював у порядку суміщення посад, і яка була вакантною після його звільнення з посади директора, на підставі належним чином укладеного з ним трудового договору;

- частини 4 статті 24 Кодексу законів про працю України щодо обов`язку адміністрації (директора школи) оформити працевлаштування колишнього директора закладу освіти на посаді вчителя, як за основним місцем роботи працівника, який провадив викладацьку діяльність на цій посаді вчителя, у порядку внутрішнього сумісництва, і яка була вакантною після його звільнення з посади директора школи;

- статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 року (зі змінами), зокрема, щодо того чи вважається викладацька діяльність адміністратора (директора) закладу освіти, яка провадиться ним окремо від адміністративної у цьому ж закладі освіти на вакантній посаді вчителя з веденням окремого табелювання обліку робочого часу та окремого обліку/розрахунку заробітної плати, - роботою на умовах внутрішнього сумісництва чи роботою за суміщенням посад чи в порядку «донавантаження»;

- статті 25 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 року (зі змінами), зокрема, щодо того чи вважається викладацька діяльність адміністратора (директора) закладу освіти, яка провадиться ним окремо від адміністративної у цьому ж закладі освіти на вакантній посаді вчителя донавантаженням у розумінні Закону України «Про загальну середню освіту» від 13 травня 1999 року, який був чинним на час прийняття позивача на роботу, Закону України «Про освіту» від 05 вересня 2017 року, Положенням про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 778;

- статті 47 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка була чинною до внесення змін згідно із Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» від 05 лютого 2021 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку»

від 30 березня 2021 року, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»

від 01 липня 222 року), зокрема щодо того чи вважається, що трудова книжка працівнику видана у відповідності до вимог статті 47 Кодексу законів про працю України, в редакції, яка була чинною до внесення змін згідно Законами № 1217-ІХ від 05 лютого 2021 року, № 1357-ІХ

від 30 березня 2021 року, № 2352-ІХ від 01 липня 2022 року), якщо на день звільнення працівника вона не містила записів про працевлаштування та звільнення з роботи на підприємстві/в установі, яка видає трудову книжку звільненому працівнику.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Яготинського районного суду Київської області цивільну справу № 382/561/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Бориспільської районної державної адміністрації, Опорного закладу освіти «Яготинський навчально-виховний комплекс «Спеціалізована школа-загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 2 Яготинської міської ради» про зобов`язання поновити в правах, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення середнього заробітку за час невидачі трудової книжки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська