Справа № 191/693/22
Провадження № 2-з/191/37/22
У Х В А Л А

іменем України

13 квітня 2022 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08.04.2022 року при отриманні розрахункової відомості за березень місяць 2022 року по заробітній платі ОСОБА_2 стало відомо, що з його заробітної плати проводять відрахування. В той же день, ОСОБА_2 звернувся із усним запитом до головного бухгалтера Дніпропетровського обласного вузлу спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку. Останньому надали копії наступних документів : супровідний лист від 31.01.2022 року вих.. № 01.29/4372, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.01.2022 року ВП № 68264115. З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.01.2022 року ОСОБА_2 стало відомо, що на виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрія Сергійовича перебуває виконавчий напис № 2059, виданий 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість у розмірі 12238 грн.. Про відкриття виконавчого провадження заявнику належним чином повідомлено не було, про існування виконавчого напису стало відомо в квітні 2022 року. На даний час готується позовна заява для звернення до Синельниківського міськрайонного суду.

У зв`язку з цим, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем 21.12.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 20529 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованості у загальному розмірі 12238 грн. та зобов`язати приватного виконавця Куземченко Андрія Сергійовича зупинити виконавче провадження № 68364115.

Суддя, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. від 31.01.2022 року ( ВП № 68264115) на підставі виконавчого напису № 20529, виданого 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Артеміда-Ф» заборгованості у розмірі 12238,00 грн., було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , який отримує дохід у Дніпропетровському обласному вузлу спеціального зв`язку та в ТОВ «Центр».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно ч. 1 п. 2,6 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно п. 4 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дана норма повною мірою діє при вирішенні питання про забезпечення позову, тобто особа, яка просить про вжиття таких заходів, повинна додати докази на підтвердження необхідності вжиття певного виду забезпечення позову.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволенні позову; імовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, окрім позивача.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Перевіривши матеріали заяви про забезпечення позову та оцінивши надані заявником докази, а також враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач є боржником по борговим зобов`язанням, існує зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи та вимоги заявника обґрунтовані і адекватні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68264115 від 31.01.2022 року, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем на підставі виконавчого напису № 20529, виданого 21.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Артеміда-Ф» заборгованості у розмірі 12238,00 грн..

Копію ухвали направити заявнику для відома, приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А. В. Твердохліб