Справа № 331/539/21
Провадження № 2/331/79/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

за участю секретаря Федорової К.Д.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 04.02.2021 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2016 року по 31.12.2020 року в сумі 60849,64 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 суму заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) за період з 01.02.2016 по 31.12.2020 р. в розмірі 60 849,64 грн. (шістдесят тисяч вісімсот сорок дев`ять грн.64 коп.) які надані за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_2 на користь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку : Філія - Запорізьке обласне управління AT "Державний ощадний банк України" МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ : № 11030127 ІПН : 49); стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ(п/р № НОМЕР_4 Установа банку ПАТ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478, ІПН : 58) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2021 року по справі здійснено перехід з спрощеного провадження на загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засіданні по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2022 року призначено справу до судового розгляду по суті з викликом сторін.

Представник позивача Концерну «МТМ» надала суду заяву про слухання справи без її участі, в якій зазначила про те, що наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду письмовий відзив на позов Концерну «МТМ» в якому зазначив, що в нього відсутні договірні відносини з позивачем. Крім цього, надав суду заяву про застосування строку позовної давності.

В судові засідання призначені на 17.05.2021 р., 17.09.2021 р., 13.12.2021 р., 09.03.2022 р. 01.06.2022 р., 26.09.2022 р. ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином. Неодноразово надсилав до суду заяви про відкладення розгляду справи, з посиланням на необхідність скористатись правовою допомогою та надати суду додаткові докази по справі.

Відповідно до ст.-ст. 128,129 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажними, а тому, вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наданих сторонами доказів.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.-ст. 128,129 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає причини неявки відповідача до суду неповажними, а тому, вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наданих сторонами доказів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скористався своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позов, тобто, мав змогу на висловлення свої позиції з приводу пред`явлених позов Концерном «МТМ» вимог.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане підтверджується довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №241659864 від 25.01.2021 р. (а.с.10).

Розрахунком суми заборгованості за послуги з теплопостачання встановлено, що відповідач ОСОБА_1 згідно відкритого на його ім`я особового рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.02.2016 року по 31.12.2020 року має заборгованість в сумі 60849,64 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 березня 2013 року у справі № 6-6ц13, у статтях 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року N 572.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не як право сторін.

Тому, відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу, наявність заборгованості в сумі 60849,64 грн. .

Щодо строків позовної давності, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання.

В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на 12 березня 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

Таким чином з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комунальні послуги з централізованого опалення надані за період з березня 2017 року по грудень 2020 року (включно) на суму 46757,78 грн.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 611, 629, 1049,1050 ЦК України, ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 суму заборгованості за житлово-комунальні послуги (з централізованого опалення та гарячого водопостачання) за період з березня 2017 року по грудень 2020 року в розмірі 46757,78 грн. ( сорок шість тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень) 78 коп., які надані за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок НОМЕР_2 на користь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ (п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_3 Установа банку : Філія - Запорізьке обласне управління AT "Державний ощадний банк України" МФО 313957, Свідоцтво платника ПДВ : № 11030127 ІПН : 49).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь КОНЦЕРНУ „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ(п/р № НОМЕР_4 Установа банку ПАТ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478, ІПН : 58) судовий збір у розмірі 1743 (тисяча сімсот сорок три ) грн. 36 (тридцять шість) коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко