Справа № 953/2778/22
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2022 року Київський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
при секретарі Кудіновій К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова цивільну справу №953/2778/22 за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу, -
Позовна заява мотивована тим, що 31.08.2020 року о 10 год.05 хв. у м. Харків, по вул. Героїв Праці перехрестя вул.Академіка Барабашова сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів: «ЗАЗ» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_1 (надалі - Відповідач); «Nissan» (номерний знак НОМЕР_3 ) (надалі - автомобіль Потерпілого), яким керував ОСОБА_2 (надалі - Потерпілий).
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №170254557). Представник Потерпілого своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 04.09.2020 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 04.09.2020 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 130 000 грн. 00 коп. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі: Звіту №880 по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 15.10.2020 року; Наказу №3.1/2860 від 21.12.2020 року; Довідки №. 1 від 17.12.2020 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійні комісара та визначення розміру шкоди складає: 133364 грн. 96 коп.
Посилаючись на п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону, вказав, що особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач. Оскільки на момент завдання шкоди Потерпілому цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст..38.2 Закону у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до Відповідача у розмірі 133364 грн. 96 коп.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
На виконання вказаних вимог, 22.02.2022 судом сформовано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача у справі та отримано відповідну довідку.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін (а.с.57).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява представника МТСБУ адвоката Сечко С.В. про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.82).
Відповідач ОСОБА_1 про слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання 17.10.2022 відповідач повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано (а.с.79-80,89).
Відповідно до ухвали суду від 13.10.2022, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
31.08.2020 року о 10 год.05 хв. у м. Харків, по вул. Героїв Праці перехрестя вул.Академіка Барабашова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «ЗАЗ» (номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_1 ; «Nissan» (номерний знак НОМЕР_3 ), яким керував ОСОБА_2 .
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки такого висновку дійшов суд у постанові від 25.11.2020, яка набула чинності.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Nissan», д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_2 (а.с.9).
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.
Згідно з ч. 2.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Стаття 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Відповідно до ст. 1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники транспортних засобів це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.
Як було встановлено, відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги вищевказаного Закону України та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (а.с.5).
Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №170254557)(а.с.8).
Представник Потерпілого звернувся до МТСБУ із Повідомленням про ДТП від 04.09.2020 року та Заявою про виплату страхового відшкодування від 04.09.2020 року, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.6,7).
Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив.
Згідно п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 130 000 (сто тридцять) гри. 00 коп., що підтверджується:Звітом №880 по визначенню вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин від 15.10.2020 року; Наказу №3.1/2860 від 21.12.2020 року; Довідки №. 1 від 17.12.2020 року (а.с.10-37,38-41,42-43).
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг аварійногокомісара та визначення розміру шкоди складає: 133364 гри. 96 коп.
Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 130 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2546214 від 23.12.2020 року (а.с.44), а також витрати на оплату послуг по справі в розмірі 1658 грн. 88 коп., що підтверджується платіжним дорученням №598571 від 22.01.2021 року (а.с.45), витрати на оплату послуг аварійного комісара в розмірі 1706 грн. 08 коп., і підтверджується платіжним дорученням № 247510 від 12.01.2021 року (а.с.48,49).
Таким чином, Моторне (транспортне) страхове бюро України виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
З вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Положення ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Після проведення виплати потерпілій особі у Моторного (транспортного) страхового бюро України виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частиною 1,3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 133 364,96 грн.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь МТСБУ підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.. 2,4, 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276, 280-284 ЦПК України, ст. 1166, 1188, 993, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу задовольнити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Повне судове рішення складено 13 жовтня 2022 року.
Суддя Колесник С.А.