Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді Шумило Н.Б.
за участю секретаря Луцака В.Я.
02 лютого 2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від представника позивача адвоката Пересоляка Олександра Сергійовича надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи документальних доказів витрат на правничу допомогу, які сторона зобов`язана оплатити по результатам розгляду даної справи.
06 червня 2022 року на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пересоляка Олександра Сергійовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
На підставі наведеного представник позивача просить визнати поважною причину пропуску позивачкою ОСОБА_1 встановлених ч.8 ст.141 ЦПК України строків для подачі доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив або має намір сплатити у зв`язку з розглядом справи та поновити позивачці встановлені ч.8 ст.141 ЦПК України строки для подачі доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив або має намір сплатити у зв`язку з розглядом справи, долучити до матеріалів справи документальні докази витрат на правничу допомогу, які сторона зобов`язана оплатити по результатам розгляду даної справи та ухвалити додаткове рішення в частині витрат на правову допомогу.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20.09.2022 року апеляційну скаргу адвоката Пересоляка Олександра Сергійовича задоволено. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10.06.2022 року скасовано. Заяву адвоката Пересоляка О.С. про поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив або має намір сплатити у зв`язку з розглядом справи задоволено, справу передано до суду першої інстанції для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
17.10.2022 року справу було повернуто до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
У відповідності до ст.270 ЦПК України суд ухвалює додаткове судове рішення без виклику сторін.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)».
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
02 лютого 2022 року на адресу суду поштовими засобами зв`язку надійшло клопотання представника позивача адвоката Пересоляка О.С. згідно якого просив долучити до матеріалів справи документальні докази витрат на правничу допомогу, які сторона зобов`язана оплатити по результатам розгляду даної справи.
Представником позивача до матеріалів справи долучено Додаткову угоду про викладення в новій редакції договору від 16.01.2012 року про надання юридичних послуг та інших укладених договорів від 01.06.2021 року, укладену між ОСОБА_1 та Приватним підприємцем адвокатом Пересоляком Олександром Сергійовичем, в якому, зокрема, зазначено види юридичних послуг, якими наділяється виконавець. Згідно пункту 3.3. Додаткової угоди оплата наданих послуг за Договором здійснюється Замовником після підписання сторонами Акта приймання-здачі наданих послуг або його затвердження в порядку, який передбачений п.3.4. цього Договору на підставі встановленого рахунку протягом 10 днів. У пунктах 3.6 та 3.7. Договору передбачено вартість послуг, зокрема, узгоджено, що оплата за людино/годину по наданих послугах визначається виходячи із розрахунку вартості послуг 1500,00 гривень за 1 (одну) людино-годину з урахуванням особливостей, які визначені п.3.7. цього Договору. Оплата послуг представництва Виконавцем інтересів Замовника в суді визначається з розрахунку вартості погодинної оплати послуг та становить 2 000,00 грн. за 1 (одну) людино-годину, а для судового засідання в режимі відео конференції становить 1000,00 грн. за 1 (одну) людино-годину. При цьому одна година розподіляється на проміжки часу по тридцять хвилин. Кожен тридцяти хвилинний часовий проміжок, що розпочався, відповідної окремої дати призначеного судового розгляду, з метою визначення розміру гонорару враховується як повний мінімальний тариф. Мінімальний тариф (мінімальна вартість) послуг з представництва в суді становить 1 000,00 грн., а для судового засідання в режимі відео конференції становить 500,00 грн., що визначається окремо по кожній даті призначеного судового розгляду.
Згідно Акту №1 здачі-приймання наданих послуг за Договором про надання юридичних послуг №б/н від 16.01.2022 р. (в редакції 01.06.2021 р.), який підписаний ОСОБА_2 та ОСОБА_1 19.01.2022 року, згідно якого виконавець Пересоляк О.С. здав, а замовник ОСОБА_1 прийняла юридичні послуги з питань оскарження виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Боднар І.М. від 30.03.2021 року №421 у кількості 22,0 годин та 2-х судових засідань тривалістю до 30 хв. кожне, загальною вартістю 35 000,00 грн. станом на 19 січня 2022 року.
У Акті зазначено наступні види професійної правничої допомоги (найменування), що надавалася:
-ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження № 65527360 за виконавчим написом від 30.03.2021 року №421 Приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни 1 година, - вартість 1 500,00 грн.;
-надання двох усних консультацій замовнику щодо визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису від 30.03.2021 року №421 Приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни та щодо зупинення виконавчого провадження № 65527360, а саме 01.06.2021 р. та 09.09.2021 р., - 2 години, - вартість 3 000,00 грн.;
-пошук та аналіз судової практики в аналогічних справах до справи визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису від 30.03.2021 року №421, - 5 годин, - 7 500,00 грн.
-підготовка позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа Приватний нотаріус дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису від 30.03.2021 року №421, - 7 годин, - 10 500,00 грн.;
-участь у судових засіданнях 09.09.2021, 16.11.2021 року тривалістю до 30 хв., - 2 год., - 2 000,00 грн..
Відповідно до Рахунку №19/01 від 19.01.2022 року, який виписаний ОСОБА_2 платнику ОСОБА_1 , вартість наданих юридичних послуг за Договором про надання юридичних послуг б/н від 16.01.2022 (в редакції 01.06.2021 р.) відповідно до акту №1 здачі-приймання наданих послуг від 19.01.2022 року становить 35 000,00 грн..
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Вирішуючи відповідно до положень ст. 137 ЦПК України питання про співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд прийшов до наступного висновку.
На переконання суду, зазначені у Акті послуги, такі як ознайомлення матеріалами виконавчого провадження № 65527360, надання двох усних консультацій замовнику щодо визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису, пошук та аналіз судової практики в аналогічних справах до справи визнання таким що не підлягає виконанню виконавчого напису охоплюються послугою з підготовки позовної заяви.
Із протоколів судового засідання встановлено, що судове засідання 09.09.2021 року тривало із 13:21 год. по 13:25 год., а судове засідання 16.11.2021 року із 09:39 год. по 09:42 год.
Зважаючи на складність та категорію справи, суд вважає необґрунтованими та завищеними витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 10 500,00 грн. та на підготовку заяви про забезпечення позову у сумі 3 000,00 грн..
Враховуючи наведене, зазначеними вище документами в повній мірі підтверджується факт надання адвокатом правничої допомоги позивачу, при цьому суд зважає на категорію, складність і обсяг справи та виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, враховує, що даний спір є спором незначної складності, судова практика по даному питанню є сталою і передбачуваною, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають та приходить до висновку, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн. пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим, та такі слід стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
У зв`язку з наведеним вище заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258, 260, 270 України, суд, -
Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Боднар Ірина Михайлівна, адреса: 49000, м.Дніпро, вул.Центральна, буд.6, оф.9.

Повне додаткове рішення суду складено 27.10.2022 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Шумило Н.Б.