КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
унікальний номер справи 753/8134/17
апеляційне провадження № 22-ц/824/4738/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

суддя-доповідач Білич І.М.,

судді Коцюрба О.П., Слюсар Т.А.,

секретар Мельник Ю.О.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою адвоката Наливайко Світлани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року ухвалене під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С.

у справі № 753/8134/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

в с та н о ви л а :

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва починаючи з травня 2017 року перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 23 вересня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду від 02 листопада 2021 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із додатковим рішенням представник ОСОБА_2 - адвокат Наливайко С.П. подала апеляційну скаргу за результатами розгляду якої просила додаткове рішення скасувати і ухвалити нове, за яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 4215 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Вказуючи на те, що суд дійшов помилкового висновку, що позивачу задоволено тільки 8,4% від заявлених вимог. Поклавши таким чином на відповідача судові витрати сплачені позивачем тільки у розмірі 2799 грн. 23 коп. із сплачених позивачем 8000 грн. судового збору та 1015, 20 грн. витрат понесених за проведення експертизи. Оскільки, судом задоволено дві вимоги позивача частково та одна повністю, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3200 грн. судового збору, отже 8000 грн./5 позовних вимог, що становить 1600 грн. (одна позовна вимога) та 1600 грн. Х 2 (дві вимоги позивача частково та одна повність). При цьому, вимога про поділ майна автомобіля задоволена повністю, тому витрати у розмірі 1015 грн. 20 коп. щодо проведення експертизи покладаються на відповідача. Крім того, вказувала, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з неї (як позивача) судовий збір на користь держави, оскільки остання заява про зміну розміру позовних вимог подавалася у 2019 році, і не містила ніяких вимог стосовно поділу іншого майна подружжя. При подачі позову був сплачений максимальний судовий збір.

Крім того, вважала безпідставним висновок суду щодо можливості позивача подати попередній (орієнтовний) розрахунок з передостанньою заявою про збільшення позовних вимог від 17 січня 2018 року, оскільки представник отримала свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю 13 серпня 2021 року у зв`язку з чим в подальшому було укладено договір про надання правової(правничої) допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просила залишити скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав подану апеляційну скаргу заперечував проти її задоволення, просив залишити додаткове рішення без змін.

29 серпня 2022 року представник позивача подала клопотання про можливий розгляд справи за відсутності позивача та її представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 23 вересня 2021 року визнано в порядку поділу майна подружжя:

право власності на 1/2 частину гаражного боксу № НОМЕР_1 , площею 33,00 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Сортувальна, 22 в ГБК «Позняки-2» за ОСОБА_2 ;

визнано легковий автомобіль марки Daewoo «ЗАЗ-СЕНС», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено ОСОБА_1 автомобіль марки Daewoo «ЗАЗ-СЕНС», 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 88 326 грн. 80 коп.;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки у праві власності на автомобіль в сумі 44163 грн. 40 коп.;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 наступне майно: велику книжкову шафу, прихожу, шкаф-купе, кухонні меблі вбудовані, електроплиту склокераміку (вбудовану) «Zanussi», електродуховку (вбудовану) «Zanussi», посудомийну машину «Zanussi», витяжку телескопічну, загальною вартістю 16 100 грн.;

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_2 наступне майно: телевізор кольоровий «Samsung», диван розкладний, два крісла, журнальний стіл, письмовий стіл, принтер 3 в 1, дитяче ліжко, кухонний стіл і дві табуретки, м`який куток кухонний, мультиварку «Redmond», хлібопіч «DEX», мікрохвильову піч «Panasonic», холодильник, пральну машину «Indesit», морозильну камеру «Leibherr», спальні меблі (шафа, комод, ліжко, трюмо із дзеркалом та тумбою), загальною вартістю 16 100 грн.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю 57,24 % квартири АДРЕСА_2 .

У решті вимог позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду від 02 листопада 2021 року

стягнуто:

- з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2799 грн. 23 коп.;

- з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 138 грн. 60 коп.;

- з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1511 грн. 40 коп.

Відмовлено в задоволені заяв представника позивача ОСОБА_2 - Наливайко С.П. та представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано до суду позовну заяву 07 травня 2017 року, в ході розгляду справи неодноразово збільшувався розмір позовних вимог. Остання заява про зміну розміру позовних вимог подана позивачем 05 вересня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 1 ч 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено максимальний розмір судового збору, що становив 8000 грн. Відтак, судом першої інстанції помилково зроблено висновок про необхідність стягнення з позивача доплати судового збору на підставі подальшого уточнення позовних вимог.

Крім того, судом першої інстанції в розрахунку сплати судового збору допущено арифметичну помилку. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи вартість заявлених позовних вимог становить 1327646 грн. 28 коп., при цьому, позов задоволено на 110356 грн. 40 коп., що становить 8,3%. Отже, стягненню з відповідача підлягає 664 грн. (8000*8,3%) судового збору.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи, колегія судів дійшла висновку, що такі витрати необхідно покласти на обидві сторони у рівних частинах (по 507,60 грн. (1015,20 грн.: 2)), оскільки висновок даної експертизи містить відомості щодо реальної вартості автомобіля без якої судом першої інстанції було б неможливим встановити розмір компенсації, а отже і вирішити справу по суті - стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки у праві власності на автомобіль в сумі 44163 грн. 40 коп.;

Також звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_2 в особі свого представника адвоката Наливайко С.П. вказувала на те, що за результатами розгляду вищезазначеної справи позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу. Додаючи на підтвердження витрат - копію акту прийому - передачі результатів правової допомоги від 24 вересня 2021 року, копію квитанції на підтвердження оплати ( том 3 а.с.63-67).

З заявою про постановлення додаткового рішення щодо стягнення витрат понесених на надання професійної правничої допомоги до суду першої інстанції зверталася також представник відповідача по справі - адвокат Лежух - Вовк Т.І ( том 3 а.с. 21 -38).

Відмовляючи в задоволенні заяв про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами разом із першими заявами по суті спору (після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів « № 2147-У111 від 03 жовтня 2017 року) не подано до суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які вони очікували понести у зв`язку з розглядом справи.

Беручи до уваги, що відповідачем ОСОБА_1 не подавалася апеляційна скарга на додаткове рішення суду, питання щодо відмови в відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем по справі судом апеляційної інстанції не переглядається у відповідності до положень ст. 367 ЦПК України.

Відтак, перегляд додаткового рішення суду відбувається за апеляційною скаргою в частині стягнення з позивача доплати судового збору на підставі подальшого уточнення позовних вимог, розподілу судових витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчої експертизи, розподілу судового збору у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України та відмови у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Наливайко С.П. щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат.

Згідно із ст.134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що відмова суду першої інстанції в задоволенні заяви позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з підстав недотримання положень ч.ч. 1, 2 ст.134 ЦПК України, не ґрунтується на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що позовна заява ОСОБА_2 про поділ майна подружжя була подана до суду першої інстанції 04 травня 2017 року, тобто до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів « № 2147-У111 від 03 жовтня 2017 року, що унеможливлювало надання при подачі позову попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно із ст.137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, представником позивача були дотримані вимоги ч.8 ст. 141 ЦПК України, заява подана 23 вересня 2021 року до закінчення судових дебатів, містила в собі:

докази на понесення витрат за участь в судовому засіданні 13 травня 2021 року (акт прийому - передачі результатів надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 30/10/18 від 30.10.2018 року та додаткової угоди 1 від 14 травня 2021 року, квитанція на суму 3 000 грн.) - том 3 а.с. 14 -17 .

докази на понесення таких витрат за участь в судовому засіданні 03 березня 2021 року (акт прийому - передачі результатів надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 30/10/18 від 30.10.2018 року та додаткової угоди 1 від 04 березня 2021 року, квитанція на суму 3 000 грн.) - том 3 а.с. 13,18.

В подальшому протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду представником позивача до суду першої інстанції було подано заяву яка містила в собі докази за понесення витрат за участь в судовому засіданні 23 вересня 2021 року (акт прийому - передачі результатів надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 30/10/18 від 30.10.2018 року та додаткової угоди 1 від 24 вересня 2021 року, квитанція на суму 3 000 грн.) - том 3 а.с. 63, 67.

Відтак враховуючи заперечення відповідача щодо задоволення вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наявності наданих позивачем доказів на підтвердження понесення цих витрат, а також виходячи з їх співмірності, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 3500 грн.

В іншій неоскарженій частині додаткове рішення залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Наливайко Світлани Павлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 листопада 2021 року скасувати та постановити нове, за яким;

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 664 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) компенсацію за проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 507 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) витрати на правову правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: