провадження №2/932/4457/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2022 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення неустойки, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 16 вересня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення неустойки.

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між нею та відповідачем укладено ряд договорів про розробку технічного завдання для сайту web-krasa.biz. 11 вересня 2020 року відповідач направив лист позивачеві про не можливість продовження виконання замовлення, а також направлено посилання на виконану роботу, яку позивач вважає виконано неналежно, а тому договори укладені з відповідачем підлягають розріванню, стягненню кошти, що були сплачені, як предоплата за виконання умов договору в розмірі 14200 доларів США та неустойку в розмірі 731 041,99 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач вважає вимоги позовної заяви такими, о не підлягають задоволенню, оскільки до матеріалів справи позивачем не надано жодного доказу, що між сторонами інували правовідносини з валютних операцій. Копії квитацій надані позивачем оформлені з порушенням норм законодавства, а також не містить підпис замовника, який би підтверджував вартість замовлення. Водочас відповідач не заперечує про надання послуг пзивачеві відповідно до наданх актів прийму-передачі виконаних робіт.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

09 лютого 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності.

30 листопада 2020 року надійшла відповідь на відзив, до якої позивачем долучені додаткові докази.

14 грудня 2020 року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2021 року постноавлено закрити підготовче провадежння та призначити справу до розгляду по суті.

Від позивача 13 листопада 2020 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, причини своєї неявки не повідомив.

Фактичні обставини встановленні судом

07 листопада 2016 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір №10/4 про розробку технічного завдання для сайту web-krasa.biz.

Відповідно до п.3 Договору передбачено, що вартість робіт складає 400 доларів США та сплачуєтьсяґ наступним чином: 200 доларів США попередня оплата, решта по завершенню роботи.

02 березня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір №15 про розробку дизайна сайта «Web-Краса» .

Відповідно до п. 2 Договору передбачено, оплата робіт здійснюється шляхом предоплати у розмірі 700 доларів США та 800 доларів США протягом трьох днів після завершення робіт.

02 березня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір №15 про розробку верстки сайта «Web-Краса».

Відповідно до п. 2 Договору передбачено, оплата робіт здійснюється шляхом предоплати у розмірі 1000 доларів США та 1000 доларів США протягом трьох днів після завершення робіт.

24 серпня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір №99 про розробку дизайна сайта «Web-Краса» .

Відповідно до п. 2 Договору передбачено, оплата робіт здійснюється у двадцять етапів, перша частина оплати врозмірі 50 % від вартості етапу, інша частина після приймання етапу клієнтом. Загальна вартість складає 7500 доларів США в гривневому еквіваленті.

31 серпня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір №100 про розробку сайта «Online марафон».

Відповідно до п. 2 Договору передбачено, оплата робіт здійснюється шляхом предоплати у розмірі 550 доларів США та 550 доларів США протягом трьох днів після завершення робіт.

02 листопада 2017 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір №102 про розробку модулів для сайту «Online марафон».

Відповідно до п. 2 Договору передбачено, оплата робіт здійснюється шляхом предоплати у розмірі 50% та 50% протягом трьох днів після завершення робіт.

Всіма договорами передбачено, що всі спори, що виникають між сторонами при виконанні договорів, вирішуютьс шляхом перемовин, а в разі недосягнення згоди між сторонами спір передається на розгляд суду.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 уклала шлюб та змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Актами приймання-передачі виконаних робіт до договорів №98,15, 101замовник роботу прийняв без зазначення будь-яких претензій.

Квитанціями №№254175, 254174, 254170, 254169, 254176, 254172, 254171 сплачео ФОП ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 2950 доларів США.

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст.903 ЦК України встановлює обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст. 631 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.2 ст.638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

У пункті 7.11 постанови від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (пункти 7.17, 7.18, 7.21 постанови).

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

У відповідності до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Висновок суду.

В першу чергу суд звертає увагу, що предмети усіх договорів описано загально, без визначення конкретних вимог та умов щодо послуги. Договір від 07.11.2016 на розробку технічного завдання відсилає до надання замовником «необхідної» інформації та матеріалів, «достатніх» для виконання замовлення. Подальші договори відсилають до відповідного технічного завдання. Факт надання замовником відповідних інформації та матеріалів не доведено, а доказів розробки технічного завдання чи оплати за таку послугу відсутні.

Суд не бере до уваги надане до клопотання про призначення експертизи технічне завдання, оскільки таке ніким не підписано та не містить інформації про те хто його розробив та замовив, а також на підставі чого таке було виготовлено.

З підстави відсутності визначення чітких вимог до послуг, а відповідно неможливості надати експерту належних документів для проведення експертизи, судом у підготовчому засіданні 23.02.2021, відмовлено у задоволенні клопотання відповідного позивача.

Надані позивачем квитанції на оплату послуг не містять посилання на договори в межах яких вони видані, а призначення платежу не дозволяє беззаперечно ідентифікувати такі квитанції, як виконання замовником умов конкретного договору.

Надані акти виконаних робіт містять розбіжності у номерах договорів, на підставі яких вони видані, відмінні із номерами наданих договорів, а позивачем долучено декілька договорів із однаковими датами та номерами.

Враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а в даній справі на позивача покладається обов`язок довести заявлені вимоги, суд приходить до висновку про не доведення позовних вимог.

Суд визначає надані позивачем договори як неукладені у зв`язку із неузгодженням їх предмету, а надані акти приймання-передачі робіт та квитанції як позадоговірні. Тому вимоги про розірвання договорів та стягнення пені не можуть бути задоволеними.

Згідно наданих квитанцій позивачем сплачено грошові кошти в еквіваленті 2 950 доларів США, а згідно актів наданих послуг позивач отримав послуги на суму еквівалентну 3 000 доларів США.

За таких обставин позов не підлягає до задоволення.

За будь-яких обставин, позивачем не надає жодного доказу та навіть не вказує на вчинення нею дій на виконання первинного договору, предметом якого було розроблення технічного завдання. Виконання ж подальших договорів було неможливими без відповідного технічного завдання.

Тобто не вбачається вини відповідача у ненаданні позивачу послуг, навіть якщо припустити факт укладення договорів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 614, 627, 629, 631, 907, , Законом України "Про захист прав споживачів", суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, повернення грошових коштів та стягнення неустойки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 06.10.2022.

Суддя: В.І. Цитульський