Номер провадження: 22-ц/813/8616/22
Справа № 522/1658/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Приходько Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01.11.2022 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Приходько Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , яка діє також і в інтересах ОСОБА_2 , за участю третіх осіб Служби у справах дітей Одеської обласної державної адміністрації, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

06 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» 17 жовтня 2022 року подало (здало на пошту) апеляційну скаргу в останній день визначений законом строку на апеляційне оскарження.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята, оскільки скаржником у повному обсязі сплачено судовий збір, виходячи із ставок визначених Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами.

Як вбачається з матеріалів справи скаржник звернувшись до суду зазначив, що даний спір є немайновим оскільки вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки заявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов`язання про стягнення заборгованості у зв`язку з чим така вимога оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру (абз.2 п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судоми законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30 березня 2012 року).

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що твердження позивача наведені в заяві не відповідають вимогам Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір» та правовим висновкам Верховного Суду, які відповідно до статті 263 ЦПК України є обов`язковими для врахування.

Чинним на сьогодні ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини 4 статті 263 ЦПК України). У частині 2 статті 416 ЦПК України, що має назву «Постанова суду касаційної інстанції» зазначено, що в постанові палати, об`єднаної палати, Великої палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої палати.

Як вбачається із змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17 Велика Палата відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 січня 2018 року у справі № 2-340/461/16-ц про те, що оскільки вимога про виконання основного зобов`язання (стягнення заборгованості за кредитним договором) вже була вирішена судом, то при зверненні до суду з позовною заявою про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, судовий збір має сплачуватись в сумі - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб як за поданння до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній Постанові зазначила, що за пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За статтею 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як випливає з позовної заяви та апеляційної скарги, позивач заявив дві позовні вимоги, з яких одна немайнового характеру про виселення та зняття з реєстраційного обліку, та майнового характеру про звернення стягнення на предмет іпотеки з ціною позову 2392358,00 грн.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України«Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить і не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних громадян

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви не майнового характеру фізичною особою, встановлений судовий збір 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви скарги.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1921 гривень.

Згідно з частинами 3 та 7ст. 6 Закону України "Про судовий збір"за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

АТ «Райффайзен Банк Аваль», звертаючись з позовом, визначив, ціну позову відповідно до зовнішньої незалежної оцінки суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 2392358,00 грн. Отже сума, яка підлягала сплаті при поданні цієї позовної заяви до суду першої інстанції, становила 35885,37 грн (1,5% від ціни позову).

Таким чином, апелянтам за подання апеляційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі 56709,55 грн (53828,05+2881,50), з яких за позовну вимогу майнового характеру скаржнику необхідно сплатити, з урахуванням вартості іпотечного майна 2392358,00грн., загальну суму у розмірі 53828,05 грн (2392358,00*1,5%*150%), немайнового характеру заявнику необхідно сплатити 2881,50грн. (1921*150%).

Зважаючи на викладене скаржнику, з урахуванням сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору у розмірі 2643,00 грн., необхідно доплатити 54066,55грн. (56709,55 -2643,00 ).

Реквiзити рахунку для сплати судового збору: (отримувач коштів ГУК Од.обл./Малиновськ. Р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0015757, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101).

Вказані обставини відповідно до статей 185, 356, 357 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для надання суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня вручення ухвали оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2022 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали і роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Докази сплати судового збору слід подати до Одеського апеляційного суду за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24а з посиланням на номер провадження 22-ц/813/8616/22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Л.А. Приходько