Справа № 367/862/20
Провадження №2-з/367/262/2022
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2022 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кравчук Ю.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

12 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

20 жовтня 2022 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову в якій представник просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, номер запису про право власності 6488962.

В обґрунтування заяви вказано, що підставою звернення до суду стало те, що відповідачем уже були раніше вчинені порушення, а саме під час провадження даної справи був проданий оспорюваний автомобіль, що унеможливлює в майбутньому реалізацію виконання рішення суду та позбавляє права на ефективний захист щодо поділу майна подружжя, вважає, що відповідач може здійснити продаж даної квартири, що в подальшому остаточно унеможливить захист прав позивача щодо предмету спору .

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом першим ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може бути захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

03 лютого 2020 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя у якій позивач просить: визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м. та автомобіль Renault Sandero 2015 року випуску VIN-код ТЗ НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя; провести поділ квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом: виділити ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, визнавши за нею право власності на вказане майно; виділити ОСОБА_3 із спільної сумісної власності подружжя 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, визнавши за ним право власності на вказане майно; провести поділ автомобіля Renault Sandero 2015 року випуску VIN-код ТЗ НОМЕР_1 , що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом: виділити ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 2/3 частини автомобіля Renault Sandero 2015 року випуску VIN-код ТЗ НОМЕР_1 , визнавши за нею право власності на вказане майно; виділити ОСОБА_3 із спільної сумісної власності подружжя 1/3 частину автомобіля Renault Sandero 2015 року випуску VIN-код ТЗ НОМЕР_1 , визнавши за ним право власності на вказане майно. Стягнути з ОСОБА_3 на мою користь судові витрати.

Позивач 21 грудня 2021 року подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просить: визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м.; провести поділ квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом: виділити ОСОБА_1 із спільної сумісної власності подружжя 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, визнавши за нею право власності на вказане майно; виділити ОСОБА_3 із спільної сумісної власності подружжя 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, визнавши за ним право власності на вказане майно; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за належну їй 2/3 частину вартості автомобіля Renault Sandero 2015 року випуску VIN-код ТЗ НОМЕР_1 , який є сумісною власністю подружжя та був відчужений без згоди ОСОБА_1 у розмірі 192 920,67 гривень.

Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу квартири від 29 липня 2014 року №447, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сторона продавець ОСОБА_4 , передає, а покупець ОСОБА_3 , приймає у власність нерухоме майно: квартиру, яка находиться за адресою: АДРЕСА_2 , та сплачує за зазначене майно обговорену чим договором суму.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №198021407 від 28 січня 2020 року, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрований 22 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір щодо майна, право власності на яке має відповідач ОСОБА_3 , і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача в разі задоволення позову.

Таким чином, вимоги позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю, тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому, суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідача ОСОБА_3 у праві користування спірним майном.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,3 кв.м, з яких житлова 28,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 9, що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Дані стягувача: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані боржника: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію ухвали суду направити до відома сторонам по справі, державному реєстратору до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із дня її складення до Київського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кравчук