Провадження №2-о/524/43/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2022 року Автозаводський районний суд м Кременчука у складі: головуючого судді Предоляк О.С., за участю секретаря судового засідання Лапік К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини.

В обґрунтування посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 . На момент смерті матері заявник проживав разом із нею, хоча зареєстрований за іншою адресою. У листопаді 2021 року звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, Постановою від 11.11.2021 року нотаріусом відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва на підставі того, що ним не доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті. У зв`язку із чим, звернувся до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою суду від 22.11.2021 відкрито провадження у справі.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Демиденко І.О. заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Костик А. просить проводити розгляд справи за її відсутності. При вирішенні заяви покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про право власності на жито, виданого 18.03.1994 року Житлово комунальним відділом автомобільного заводу та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.12.2010 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 батьками є : батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє зареєстроване місце проживання якої у квартирі АДРЕСА_2 .

З долученого до матеріалів справи заповіту від 21 квітня 2012 року постає, що ОСОБА_2 заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е від 11.11.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 , оскільки недоведено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті.

25.11.2021 року сусідами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , складено акт щодо проживання ОСОБА_1 з червня 2010 та по теперішні час у квартирі АДРЕСА_2 у помешканні спадкодавця.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1223 ЦК України передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.ст.1261,1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Частиною . 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1273 цього кодексу передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Із п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України постає, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця про- живав разом із цим спадкодавцем.; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 з 2010 року, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: : АДРЕСА_2

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником - спадкоємцем права на отримання спадку та пільгового оподаткування.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, інших спадкоємців як встановлено в судовому засіданні не мається, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказану заявником вимогу обґрунтованою, яка відповідно до вищезазначених норм права підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити згідно ст.. 142 ЦПК України. .

Керуючись ст.. 1270- 1272 ЦК України, ст.ст.4,5,10- 13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк