Справа № 473/2618/22
РІШЕННЯ

іменем України

"31" жовтня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ротар М.М.., при секретарі Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

встановив

30 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.05.2021 року відповідач отримала у нього в борг 67000 гривень, які зобов`язалася повернути до 25.05.2022 року. На підтвердження боргу відповідачем власноручно була написана відповідна розписка від 25.05.2021 року.

Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання не виконала належним чином, позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 04 жовтня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бінько М.А. не з`явилися, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в м. Вознесенську Миколаївської області 25.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов яких остання отримала в борг грошові кошти в сумі 67000 грн., які відповідач зобов`язалася повернути до 25.05.2021 року. На підтвердження цих умов особисто відповідачем було написано розписку.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачем сума позики 67000 гривень була передана відповідачу, що підтверджується розпискою, яка була підписана відповідачем 25.05.2021 року. Проте відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, оскільки не здійснила повернення грошових коштів, що були обумовлені договором.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, а знаходження розписки у позикодавця свідчить, згідно ст. 1047 ЦК України, про невиконання зобов`язання боржником у повному обсязі.

Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. В даному випадку сторони обумовили строк повернення боргу - 25.05.2022 рік.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами мали місце договірні зобов`язання, які відповідач порушила, а саме не повернула позивачу обумовлену суму, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми боргу по договору позики обґрунтовані та на підставі ст. 526 ЦК України підлягають задоволенню.

Отже, сума боргу відповідача ОСОБА_2 , яка підлягає стягненню становить 67000 гривень.

Згідно вимог ст. 133 ч.1 ЦПК України - судові витрати складаються із судового збору та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп.

Крім того позивачем понесені витрати по оплаті професійної правничої допомоги, які відповідно до квитанції від 22.09.2022 року становлять 3000 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України - у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 89, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ухвалив

Позов - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , який зареєстрований АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 борг за договором позики у розмірі 67 000 грн. та витрати по оплаті професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 грн., та судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2022 року.

Суддя: М.М. Ротар