Справа № 541/2055/22
Номер провадження 2/541/739/2022
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2022 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючої судді Шатілової Л.Г. з участю секретаря судового засідання - Гуриної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ромоданівської селищної ради Миргородського району про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в якому просив встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_3 як між двоюрідними братами; факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в селищі Ромодан Миргородського району Полтавської області померла його мати ОСОБА_6 , до шлюбу з батьком мати мала прізвище « ОСОБА_6 », її батьком був записаний ОСОБА_8 . За життя мала рідну сестру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис якої про народження не зберігся. Парасковія після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_3 ». ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадщину прийняв її син - ОСОБА_2 , який на момент смерті постійно проживав з нею по АДРЕСА_1 . Спадщина складалася з двох земельних ділянок площами 1,86 га та 1,2759 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 532355700:00:007:03130 та 532355700:00:007:0078, які розташовані на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Через погіршення стану здоров`я, непрацездатність, перебування будинку в аварійному стані, відсутність власної сім`ї, в грудні 2004 року ОСОБА_2 , на пропозицію його родини , перейшов проживати у їх помешкання за адресою: АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 помер. Поховання було здійснено за його рахунок . Після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв як спадкоємець п`ятої черги за законом четвертого ступеня споріднення відповідно до положень ст. 1268 ч. 3 ЦК України. Після смерті ОСОБА_2 він та його родина продовжували користуватися земельною ділянкою в його домогосподарстві, а після того як житловий будинок прийшов у стан не придатний для проживання, у березні 2021 року він звернувся до Ромоданівської селищної ради з відповідною письмовою заявою, за результатом якої, актів обстеження ДКП «Миргородтехінвентаризація», інших документів, серед іншого , рішенням виконкому 10.03.2021 року № 21, було ліквідовано погосподарський номер по АДРЕСА_1 , а в подальшому рішенням 6 і 9 сесії 8 скликання Ромоданівської селищної ради від 14 квітня та 31 серпня 2021 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та затверджено проект землеустрою. Через відсутність документів, що посвідчують родинні відносини між ним і спадкодавцем ОСОБА_2 , а також документів, які свідчать про прийняття спадщини ОСОБА_2 у виді земельних ділянок після смерті своєї матері, він позбавлений можливості звернутися до нотаріуса та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_11 , що діє на підставі відповідної довіреності, в судовому засіданні 13.10.2022 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. В судове засідання 20.10.2022 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_12 не з`явилися, до суду подали заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутність та позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Ромоданівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, справу просив розглянути у його відсутність.

Свідок ОСОБА_13 в судового засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача ОСОБА_1 , підтвердила той факт, що з ними проживав ОСОБА_2 , двоюрідній брат чоловіка, який до цього проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , тіткою чоловіка. Остання проживала зі своїм сином по АДРЕСА_1 . Після смерті тітки вони з чоловіком ходили допомагати ОСОБА_2 у 2006 році. У ОСОБА_2 рідних не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в сел.Ромодан Миргородського району і їй достовірно відомо, що ОСОБА_15 вийшла заміж за ОСОБА_16 . ОСОБА_1 і ОСОБА_2 двоюрідні брати. ОСОБА_2 проживав з матір`ю, був не одружений. У ОСОБА_3 був один син- ОСОБА_2 , який останні роки по день своєї смерті мешкав разом з родиною позивача.

Суд, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с.33), після смерті якого відкрилась спадщина, що складається з двох земельних ділянок площами 1,86 га та 1,2759 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами 532355700:00:007:03130 та 532355700:00:007:0078, які розташовані на території Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, які він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 31.05.2022 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_3 за однією адресою : в житловому будинку АДРЕСА_1 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_9 . Власної сім`ї не мав. Після смерті матері продовжив проживати в даному будинку та фактично вступив в управління майном (а.с. 10). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 31.05.2022 року встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_1 проживав разом з ним в будинку АДРЕСА_2 , здійснював за ним постійний догляд, а також за власні кошти здійснив його поховання (а.с..12). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру наданих Другою миргородською державною нотаріальною конторою спадкові справи після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заводилися (а.с. 45-47 ).

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги четвертого ступеня споріднення на майно померлого ОСОБА_2 , яке він прийняв в порядку ст. 1268 ч.3 ЦК України, однак, не може оформити право на спадщину через відсутність документів, що посвідчують родинні відносини між позивачем і спадкодавцем ОСОБА_2 , а також документів, які свідчать про прийняття спадщини ОСОБА_2 у виді земельних ділянок після смерті своєї матері.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду.

Пунктом 7 вищезгаданої постанови встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Документально підтвердити свої родинні відносини між спадкодавцем ОСОБА_2 позивач не має можливості, оскільки у нього відсутнє свідоцтво про народження тітки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_15 , яка в свою чергу є матір`ю позивача, тобто рідною тіткою заявника та матір`ю спадкодавця (а.с.7). Факт того, що позивач та ОСОБА_2 є двоюрідними братами в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які пояснили, що їм достовірно відомо, що останні були двоюрідними братами, а на день смерті ОСОБА_3 її син- ОСОБА_2 продовжив проживати у будинку матері і фактично прийняв спадщину.

Враховуючи , що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року, до даних правовідносин мають застосовуватись норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року №1540-УІ.

Згідно з ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

За ст.529 УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як зазначено у п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Відповідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Враховуючи неможливість довести родинні стосунки позивача з його двоюрідним братом в позасудовому порядку, а також те, що встановлення факту родинних відносин, і встановлення факту постійного проживання , відповідатиме інтересам позивача, забезпечить реалізацію його законних прав, суд дійшов до переконання, що слід факт родинних відносин встановити, визнавши, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , сином рідної сестри його матері, а також встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В той же час встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки судом не може вирішуватися питання про права осіб, які не мають цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 268, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як між двоюрідними братами.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає АДРЕСА_3 .

Відповідач: Ромоданівська селищна рада Миргородського району Полтавської області, , юридична адреса: сел.Ромодан, Миргородський район, вул. Шевченка, 14.

Суддя: Л. Г. Шатілова