РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 569/4098/22

Провадження № 22-ц/4815/1191/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз Людмили Святославівни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року (ухвалене у складі судді Левчука О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на її користь на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 року у справі №569/5227/19 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/5 частки заробітку (доходу) до 1/3, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 року у справі №569/5227/19 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/5 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною шестирічного віку. Вказує, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, забезпечення належного рівня його життя, оскільки за цей час значно зросли ціни на споживчі товари. Дитина підросла, а тому, відповідно, зросли і витрати на неї. В силу свого віку дитина, природно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. У поточному році наш син закінчує навчальний дошкільний заклад та йде до школи в перший клас, чимало коштів потрібно для придбання шкільного приладдя, нового одягу та інше. Крім того зазначає, що дитина часто хворіє, зокрема, на гострий середній отит, хронічний назофарингіт.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів можливості відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі. При цьому, обставини, що наводить позивачка в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог не є істотними та достатніми для збільшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Мороз Л.С. оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не достатньо ґрунтовно дослідив докази, у зв`язку з чим, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, адже матеріальний стан у відповідача покращився, що дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1072.

Шлюб між сторонами розірвано 06.03.2019 року, що стверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2019 року у справі №569/12493/18.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04.07.2019 у справі №569/5227/19 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестирічного віку, починаючи з 15 березня 2019 року.

На виконання зазначеного судового рішення та виконавчого листа у справі №569/5227/19 Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкриті виконавчі провадження №60074417 та №60069630.

Заборгованість зі сплати аліментів по вказаних виконавчих провадженнях відсутня.

Як стверджується копією трудової книжки відповідача, ОСОБА_2 з 07.11.2015 перебуває на службі в Головному управлінню Національної поліції в Рівненській області та обіймає посаду викладача Державної установи "Рівненська академія патрульної поліції".

Згідно довідки про доходи від 14.06.2022, виданої Державною установою "Рівненська академія патрульної поліції", за період з грудня 2021 року по травень 2022 року загальна сума доходу ОСОБА_2 становить 205 620, 51 грн., у тому числі додаткова винагорода в сумі 94 840, 00 грн., яка була встановлена для поліцейських на період дії воєнного стану та наразі вже не нараховується

Згідно копії відповіді з Головного сервісного центру МВС від 09.06.2022 №31/14аз-17-5641-2022, відповідачем 24.01.2021 було придбано автомобіль марки VOLKSVAGEN GOLF, 2006 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 22.02.2022 серії НОМЕР_2 , між відповідачем та ОСОБА_4 , було зареєстровано шлюб, дружині після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження від 22.07.2022 серії НОМЕР_3 , у відповідача та ОСОБА_6 народилася дитина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як стверджується довідкою ТзОВ "Сальве", позивачкою за період з грудня 2021 року по травень 2022 року було отримано дохід в сумі 70 898, 76 грн..

Відповідно до ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на сукупність встановлених обставин справи, обставин визначених ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, факт купівлі платником аліментів автомобіля, його сімейний та майновий стан, майновий стан отримувача аліментів, враховуючи інтереси спільної дитини сторін, а також дитини відповідача від другого шлюбу, з метою захисту інтересів дітей та дотримання справедливого балансу майнового їх забезпечення, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення позову та доцільності збільшення аліментів до ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини за рахунок зменшення такого утримання іншої.

Батьки повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для належного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати умови життя, необхідні для належного її розвитку, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз Людмили Святославівни задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2022 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати цієї постанови і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.