Справа № 205/4278/21
03 листопада 2022 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Брусилів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якому просив визнати інформацію щодо позивача розміщену на інтернет-сайті - недостовірною та зобов`язати спростувати її, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на інтернет-сайті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) була опублікована стаття під назвою « ОСОБА_3 должен ответить перед СНБО: заявление Первого Комитета». Позивач вважає інформацію, наведену в статті недостовірною, та такою що порушує його особисте немайнове право на повагу до гідності, честі та на недоторканість до ділової репутації. Також зазначає що висвітлена у статті інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності. Жодних доказів, які б підтверджували висвітлену інформацію оспорювана стаття не містить.
Враховуючи вказане ОСОБА_1 просив визнати інформацію, яка розміщена відповідачем на інтернет-сайті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вигляді статті під назвою « ОСОБА_3 должен ответить перед СНБО: заявление Первого Комитета» від 22.04.2021 року - недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , а також просив зобов`язати відповідача та/або уповноважену особу, яка здійснює фактичне управління сайтом у строк, не більше 5 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати наведену в статті інформацію шляхом розміщення на сайті резолютивною частини рішення суду з власнки коментарем наступного змісту: «Приносимо свої вибачення ОСОБА_1 з анаслідки, які спричинені нашим сайтом в результаті розповсюдження нами недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації» під назвою статті назвою « ОСОБА_3 должен ответить перед СНБО: заявление Первого Комитета» у тому ж само розділі, тим само шрифтом, що і спростовувана інформація під вільним доступом. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2021 указаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Згідно ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.07.2022 вказану справу передано для розгляду за підсудністю до Брусилівського райнного суду Житомирської області, на підставі п. 1 ч. 1. ст. 31 ЦПК України.
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 20.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 22.09.2022 по справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання позивач та представник позивача адвокат Продан І.О. не з`явилися, повідомлені належним чином, від останньої надійшла заява в якій вона просила суд розглядати справу без їх участі та позов задовольнити з підстав, зазначених у позові, заперечень щодо ухвалення заочного рішення суду не надійшло.
Відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду та направленням судових повісток за адресою реєстрації та на наявну в матеріалах справи та електронну адресу, при цьому правом подати відзив не скористався, з іншими заявами щодо розгляду справи чи про відкладення розгляду справи не звертався.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 211, ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, в межах що мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
З інформації з ІНФОРМАЦІЯ_11 ) зареєстровано за «НІК.ЮЕЙ» (а.с. 20).
Згідно з інформацією про реєстратора доменного імені з сайту ІНФОРМАЦІЯ_12 домен ІНФОРМАЦІЯ_13 зареєстрований за «НІК.ЮЕЙ» (а.с. 21).
Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2020 року по справі № 152/1411/19 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_24 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано такою, що є недостовірною та принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію що розташовану на відповідних сайтах. Зобов`язано ОСОБА_24 спростувати зазначену інформацію у такий самий спосіб, у який вона була поширена, шляхом здійснення відповідних Інтернет-публікацій у Інтернет-виданнях у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили. (а.с.50-52).
Згідно відповіді ТОВ «НІК.ЮЕЙ» від 01.11.2021 № 20211101-1, власником акаунту під управлінням якого знаходиться домен « ІНФОРМАЦІЯ_13 » є ОСОБА_2 (а.с. 100)
Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Згідно статті 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно статті 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Чинне законодавство України не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Під поняттям «ділова репутація», як особистого немайнового блага, слід розуміти усталену оцінку фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні чи негативні суспільно значимі діяння (поведінку), як правило в певній сфері (професійній, підприємницькій, службовій, тощо), що відома оточуючим, і в силу цього відображена в суспільній свідомості, як думка про особу з точки зору моралі даного суспільства чи соціальної групи.
Зміст права на ділову репутацію полягає в можливості правомочної особи претендувати на те, щоб репутація про неї складалась на підставі достовірного сприйняття третіми особами її поведінки і щоб суспільна моральна оцінка відповідала дійсності виконуваних нею вимог закону, моралі, ділових звичаїв, ділової етики.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.
За змістом частини першої статті 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування.
Статтею 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Статтею 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.
Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати про існування презумпції неправдивості відомостей, які завдають шкоди честі, гідності та діловій репутації, а тому обов`язок доведення правдивості такої інформації покладається на особу, яка таку інформацію поширила. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 24 грудня 2021 року у справі № 757/9133/18-ц.
Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі; недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені); згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності); негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації; спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
Водночас, відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (презумпція невинуватості).
Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини на основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Частиною 5 ст. 17 КПК України передбачено, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
У наведених приписах втілено одну із фундаментальних засад судочинства у демократичному суспільстві - принцип презумпції невинуватості.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини презумпція невинуватості діє впродовж всього кримінального провадження незалежно від його результату. При цьому, принцип презумпції невинуватості є обов`язковим не лише для органів досудового розслідування чи судів, а й для будь-яких інших суб`єктів правовідносин (рішення Європейського суду з прав людини «Аллене де Рібермон проти Франції», «Грабчук проти України»).
Враховуючи вказане, позивачем в достатній мірі доведено, що твердження, наведені в поширеній статті, зокрема:
«Накануне в СМИ появилась интереснейшая информация о раскрытии очередного конвертационного центра в Украине, которым управляет мультимиллионер ОСОБА_3 ….
..этот случай особый, причем как по масштабам противоправной деятельности, так и по наглости, с которой действовали фигуранты этой истории, среди которых главным действующим лицом является Мисак Хидирян…
... доходы от своих грязных делишек преступники направляли на финансирование врагов нашей страны российско-террористических группировок Донбасса. Заправляла криминальным бизнесом весьма любопытная троица: ОСОБА_7 , его (и не только его) боевая подруга ОСОБА_8 и ОСОБА_3
...Третий персонаж нашего рассказа наиболее матер и интересен это ОСОБА_3 , гражданин РФ, длительное время занимающихся различными финансовыми махинациями на территории Украины и России. Помимо аферы с четой Алисименко, Хидирян имеет отношение к незаконному возмещению НДС, участвует в занижении таможенной стоимости товаров, заходящих через Львовскую и Одесскую таможни. Понятно, что такие «подвиги» были бы невозможны без серьезной «крыши» в руководстве ДФС…
…был задействован в организации и осуществлении особо тяжких преступлений, которым не чужд и ОСОБА_6 . Разбойные нападения, кражи, вымогательство и запугивание предпринимателей, «отжатие» чужого имущества всё это дела нашего героя…
... Последний участник, ещё более важный в этой истории, гражданин России ОСОБА_3 . Долгое время этот персонаж проделывал финансовые махинации на территории нашей и ряда соседних стран. Помимо криминальной истории с конвертационным центром, Хидирян имел прямое отношение к нелегальным схемам возмещения НДС. Он участвовал в снижении таможенной стоимости продукции, которая проходила через Одесскую и Львовскую таможни. Эти схемы он проделывал благодаря серьёзной и влиятельной «крыше» среди руководства ДФС Украины...
...Для криминальных ОСОБА_18 даже приобрёл фальшивый идентификационный код и создал десятки фиктивных компаний, которые оформляли на подставных лиц. Именно через эти компании Хидирян и осуществлял незаконные операции. Кстати, интересный и важный факт из его биографии тесное сотрудничество с ФСБ России. Этот персонаж вовсе не должен находится на территории нашей страны, поскольку информация о нём внесена в базу данных о нежелательных мигрантах.
...Изюминкой всей этой истории является то, что подельница ОСОБА_3 (....) имела интимную близость с Хидиряном и даже родила от него ребёнка. Этот факт тщательно скрывается от общественности»
- формують помилкові враження у необмеженого кола осіб про аморальну поведінку позивача, порушення ним правил співжиття та принципів моралі та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, дискредитує його в очах суспільства. Висловлювання автора в даній статті не можна вважати критикою чи оціночним судженням, адже інформація подана в виді фактів, які, однак не перевірені, та не містить припущень чи вказівок на особисту думку автора статті.
Суду також доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, та факти достовірність яких жодним чином не підтверджена.
При цьому відповідачем ОСОБА_2 не було доведено, що вищевказана інформація відповідає дійсності, тобто є достовірною. Жодних доказів по суті спору суду відповідачем не надано.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що зазначена вище інформація, поширена ОСОБА_2 як володільцем вказаного веб-сайту, є недостовірною і такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а тому відповідну позовну вимогу ОСОБА_25 суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Вирішуючи позовну вимогу про спростування недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформації конкретним способом, зазначеним у позові, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1 ,4 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації; спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію; фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом; спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила; спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Згідно з п. п. 22, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, тому на засоби масової інформації може бути покладено обов`язок опублікувати спростування; задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права; якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту; за загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо); у судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено; спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація; крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд може зобов`язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску; редагування органом масової інформації тексту судового рішення або коментар до нього не допускаються.
Разом з тим, відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що друга позовна вимога в частині щодо обов`язку розміщення на сайті тексту з вибаченням наступного змісту «Приносимо свої вибачення ОСОБА_1 за наслідки, які спричинені нашим сайтом в результаті розповсюдження нами недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформації» не підлягає задоволенню, так як зобов`язує відповідача вибачитися, що не передбачено ст.ст. 16, 277 ЦК України.
Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, окрім ОСОБА_2 , і уповноваженою особою, що здійснює фактичне управління відповідним сайтом, оскільки стороною позивача не надано суду жодних ідентифікуючих відомостей про таку особу чи її існування, та остання не залучена відповідачем у справі.
В іншій частині вказаної позовної вимоги суд вважає її обгрунтованою, спосіб спростування недостовірної та такої, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, який він у позовній вимозі просить застосувати - є таким, що відповідає вимогам законодавства, а тому суд задовольняє дану позовну вимогу в відповідному обсязі.
Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
В зв`язку з задоволенням судом двох позовних вимог немайнового характеру, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі.
Заяв про розподіл інших видів судових витрат не надійшло.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, зобов`язання спростувати недостовірну інформацію задовольнити частково.
Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, яка розміщена ОСОБА_2 на інтернет-сайті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у вигляді статті під назвою « ОСОБА_3 должен ответить перед СНБО: заявление Первого Комитета» від 22.04.2021 року :
«Накануне в СМИ появилась интереснейшая информация о раскрытии очередного конвертационного центра в Украине, которым управляет мультимиллионер ОСОБА_3 ….
..этот случай особый, причем как по масштабам противоправной деятельности, так и по наглости, с которой действовали фигуранты этой истории, среди которых главным действующим лицом является Мисак Хидирян…
... доходы от своих грязных делишек преступники направляли на финансирование врагов нашей страны российско-террористических группировок Донбасса. Заправляла криминальным бизнесом весьма любопытная троица: ОСОБА_7 , его (и не только его) боевая подруга ОСОБА_8 и ОСОБА_3
...Третий персонаж нашего рассказа наиболее матер и интересен это ОСОБА_3 , гражданин РФ, длительное время занимающихся различными финансовыми махинациями на территории Украины и России. Помимо аферы с четой Алисименко, Хидирян имеет отношение к незаконному возмещению НДС, участвует в занижении таможенной стоимости товаров, заходящих через Львовскую и Одесскую таможни. Понятно, что такие «подвиги» были бы невозможны без серьезной «крыши» в руководстве ДФС…
…был задействован в организации и осуществлении особо тяжких преступлений, которым не чужд и ОСОБА_6 . Разбойные нападения, кражи, вымогательство и запугивание предпринимателей, «отжатие» чужого имущества всё это дела нашего героя…
... Последний участник, ещё более важный в этой истории, гражданин России ОСОБА_3 . Долгое время этот персонаж проделывал финансовые махинации на территории нашей и ряда соседних стран. Помимо криминальной истории с конвертационным центром, Хидирян имел прямое отношение к нелегальным схемам возмещения НДС. Он участвовал в снижении таможенной стоимости продукции, которая проходила через Одесскую и Львовскую таможни. Эти схемы он проделывал благодаря серьёзной и влиятельной «крыше» среди руководства ДФС Украины...
...Для криминальных ОСОБА_18 даже приобрёл фальшивый идентификационный код и создал десятки фиктивных компаний, которые оформляли на подставных лиц. Именно через эти компании Хидирян и осуществлял незаконные операции. Кстати, интересный и важный факт из его биографии тесное сотрудничество с ФСБ России. Этот персонаж вовсе не должен находится на территории нашей страны, поскольку информация о нём внесена в базу данных о нежелательных мигрантах.
...Изюминкой всей этой истории является то, что подельница ОСОБА_3 (....) имела интимную близость с Хидиряном и даже родила от него ребёнка. Этот факт тщательно скрывается от общественности».
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя П.В. Миколайчук