Номер провадження: 22-ц/813/5801/22
Справа № 509/4155/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3 , Страхова компанія «Країна», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» «Арсенал страхування», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову.

До суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Возіяна А.А., в якому він просить скасувати заходи забезпечення позову застосовані на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.08.2019 р. по справі №509/4016/19, а саме скасувати арешт на нерухоме майно, квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вимоги клопотання обумовлюються тим, що: вартість нерухомого майна - гаража № НОМЕР_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , повністю покриває матеріальну та моральну шкоду, яка завдана ОСОБА_2 , внаслідок вчинення ДТП.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року заяву ОСОБА_4 представника ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 серпня 2019 року про забезпечення позову в частині накладення арешту на два гаражі. Знято арешт з: гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 28,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; гаражу № НОМЕР_2 , загальною площею 21.4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву про зміну скасування заходів забезпечення позову повністю, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та суд дійшов помилкових висновків про часткове задоволення заяви.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 07 вересня 2022 року, сторони у справі були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 12 вересня по 25 вересня 2022 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повне судове рішення виготовлено 26 вересня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно із постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд виходив з того, що відсутність таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки існують підстави вважати, що відсутність арешту майна дозволить відповідачу здійснити відчуження цього майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом перевірені та враховані усі обставини, що мають перевірятись при вжитті заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову вказаним способом не завдають відповідачу збитків, оскільки накладення арешту полягає у забороні здійснення юридично значимих дій, речові якості майна не псуються, права власності особа не позбавляється.

При обранні способів забезпечення позову суд враховував їх відповідність предмету позовних вимог.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України в Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, яка є чинною, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши та перевіривши зміст заявлених позовних вимог, процесуальні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а саме те, що у разі його задоволення необхідно буде реалізувати стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення відповідачем ДТП, дійшов правильного висновку, що скасування заходів забезпечення позову у повному обсязі, може ускладнити виконання рішення суду чи зробити його неможливим. Враховуючи те, що позивач не заперечує проти скасування арешту накладеного на гаражі, відповідач досі не відшкодував збитків позивачу, існує ризик подальшого його ухилення від зобов`язань у разі задоволення позову, тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що наявні підстави тільки для їх часткового скасування.

Крім іншого, слід зазначити, що 24 березня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення; ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 червня 2020 року залишено без змін.

24 березня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

У п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи те, що позивач не заперечує проти часткового задоволення клопотання, справа ще не розглянута по суті, а чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено право суду, а не обов`язок, скасувати заходи забезпечення позову, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні підстави для часткового скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, то судова колегія зазначає, що скаржником ні до заяви про зміну заходів забезпечення позову, ні до апеляційної скарги не додано жодного належного та допустимого доказу щодо того, що вартість гаражу № НОМЕР_2 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , повністю покриває матеріальну та моральну шкоду, яка завдана ОСОБА_2 , внаслідок вчинення ДТП.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заява розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк