Справа № 576/1184/22
Провадження № 2/576/305/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані: він, ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 . ОСОБА_2 його колишня дружина, шлюб з якою було розірвано 10.12.2018 року. Відповідачка на даний час зареєстрована у його квартирі без його згоди, договір найму не укладався, витрат по утриманню квартири вона не несе. Відповідачка вселилася в його квартиру і набула право користування цією квартирою для проживання, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. На даний час відповідачка не є членом його родини. Ніякі стосунки їх вже не пов`язують. Спільного господарства не ведуть, дітей неповнолітніх немає. Квартира належить йому на праві приватної власності згідно договору дарування. Таким чином, відповідачка користувалась спірною квартирою, яка належить особисто йому під час дії сервітуту, і на час складання цього позову, обставини які були підставою для встановлення даного сервітуту припинилися, тому позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву не подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Глухівське бюро технічної інвентаризації», позивачу на підставі договору дарування/ б/ 06.12.2004 / квартири, посвідченого Глухівською міською держнотконторою р-р №1-2425, належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Відповідно до рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 10.12.2018 року, яке набрало законної сили 10.01.2019 р., шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.01.2001 року Шалигинським селвиконкомом Глухівського району Сумської області під записом № 2 розірвано (а.с. 7).

З довідки, виданої Відділом ЦНАП Глухівської міської ради № 109/01-18 від 18.08.2022 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності, як суб`єктивне цивільне право, містить у своєму складі: правомочність на власні дії; правомочність вимоги від інших; та правомочність захисту. Найбільш значущою для власника є правомочність на власні дії, яка характеризується як:

- пряме та безпосереднє панування над річчю. Власник здійснює надані йому правомочності своєю владою, не тільки незалежно від інших осіб, а й у такому правовому полі, коли не може бути ніякої влади над цією ж річчю з боку інших суб`єктів. Дії власника обумовлені його інтересом;

- виключне панування особи над річчю, тобто таке панування, що унеможливлює втручання інших осіб, на яких покладено пасивний обов`язок утримання, від вчинення подібних дій;

- абсолютність влади полягає в наданні власнику закріпленої правом можливості визначати, яким чином поводитися зі своєю річчю, коли та як реалізовувати свої правомочності по відношенню до неї.

Згідно з частиною першою та другою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, непорушність права власності проявляється у тому, що правомірним буде визнане лише таке позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні, яке відбувається у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно частини третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України. Тлумачення частини третьої статті 16 ЦК України свідчить, що, за загальним правилом, при наявності порушення цивільного права або інтересу не допускається відмова в їх захисті. Винятком, який дозволяє відмовити в захисті цивільного права або інтересу, є недотримання частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселилася в квартиру і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вселилася у спірну квартиру як член сім`ї власника будинку ОСОБА_1 . Доказів того, що після розірвання шлюбу, вони ведуть спільне господарство, проживають однією сім`єю із власником будинку і є членом його сім`ї, суду не надано. Тому право ОСОБА_2 на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

За таких підстав, суд вважає наявними підстави для виселення ОСОБА_2 із спірного займаного житлового приміщення з підстав, передбачених статтею 406 ЦК України.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме 992,40 грн. понесених позивачем на сплату судового збору.

Позивач або ж його представник не подали жодного документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а отже суд не вбачає підстав для стягнення таких витрат з відповідача.

На підставі викладеного та відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 141, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 992 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О.Колодяжний