Дата документу 01.11.2022 Справа № 323/946/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2059/22 Головуючий у 1-й інстанції: Плечищева О.В.
Є.У.№ 323/946/21 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Рикун А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Запорізької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мала Токмачка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Запорізька обласна рада, Запорізька обласна державна адміністрація про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом визнання розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку, договору оренди недійсними, зобов`язання повернути земельну ділянку,

за апеляційною скаргою Кабінету Міністрів України в особі представника Волкова Михайла на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Оріхівського районного суду Запорізької області перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 06 серпня 2021 року дану справу прийняти до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання на 22 жовтня 2021 року.

09 липня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання заступника керівника Запорізької обласної прокуратури Н.Максименко про заміну позивача Кабінету Міністрів України на належного позивача Малотокмачанську сільську раду, Пологівського району, Запорізької області. В обґрунтування клопотання прокурор зазначав, що Кабінет Міністрів України на час пред`явлення позову був розпорядником земель державної власності природоохоронного призначення (земель природно-заповідного фонду) та лише за його погодженням згідно зі ст.20 Земельного кодексу України була можлива зміна цільового призначення спірних земельних ділянок. Разом з цим, Верховною Радою України 28 квітня 2021 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», який набрав чинності 27 травня 2021року, яким внесено суттєві зміни у Земельний кодекс України щодо права власності земельних ділянок та їх розпорядників. Так відповідно до вказаного Закону, ч.8 ст.122 та ст.149 ЗК України викладені у таких редакціях, за змістом яких у Кабінету Міністрів України на теперішній час відсутні повноваження щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду. Відповідні повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, які передані у комунальну власність територіальних громад, перейшли до органів місцевого самоврядування. Крім того, прокурор просив залучити Кабінет Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин останній був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду в силу ст. ст. 122, 149, 150 ЗК України, а рішення по справі може вплинути на його права та обов`язки.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року задоволено клопотання Запорізької обласної прокуратури про зміну позивача Кабінету Міністрів України на належного позивача Малотокмачанську сільську раду Пологівського району Запорізької області.

Замінено позивача Кабінет Міністрів України на належного позивача Малотокмачанську сільську раду Пологівського району Запорізької області.

Відмовлено в задоволенні клопотання адвокатів Макаренко О.М. та Железняка В.К. про залучення в якості третьої особи Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Кабінету Міністрів України в особі представника Волкова М. подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу. Матеріали цивільної справи повернуто до суду першої інстанції.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Кабінету Міністрів України подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 14 вересня 2022 року касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено. Ухвалу Запорізького апеляційного суду від 19 листопада 2021 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає зміні, оскільки монтувальна частина оскаржуваної ухвали не відповідає її резолютивній частині, судом першої інстанції помилково не вказано у резолютивній частині ухвали про залучення третьою особою Кабінету Міністрів України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника скаржника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала зміні з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Конституцією України закріплено основні засади судочинства (частина друга статті 129). Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист, зокрема, на забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, в тому числі шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України» (заява № 15123/03) зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення від 26 липня 2005 року у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland), заява № 39199/98).

ЄСПЛ зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Водночас не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі «Де Жуфр да ла Праделль проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France), заява № 12964/87).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду та перегляд оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції, на справедливий суд.

Отже, однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного оскарження судового рішення. Можливість (право) оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанції є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано в статті 55 ЦПК України, згідно з частиною першої якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Встановлено, що у зв`язку зі змінами у законодавстві, яке відбулося під час знаходження справи у суді, у Кабінету Міністрів України вже немає повноважень щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду, які є предметом спору у справі, що переглядається, тому 09 липня 2021 року надійшло клопотання прокуратура про залучення до участі у справі правонаступника позивача Кабінет Міністрів України Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, оскільки Кабінет Міністрів України на час пред`явлення позову був розпорядником земель державної власності природоохоронного призначення (земель природно-заповідного фонду) та лише за його погодженням згідно зі ст.20 Земельного кодексу України можлива зміна цільового призначення таких земельних ділянок. Разом з цим, Верховною Радою України 28 квітня 2021 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (27.05.2021 набрав законної сили), яким внесено суттєві зміни, у тому числі, у Земельний кодекс України щодо права власності земельних ділянок та їх розпорядників. Так відповідно до вказаного Закону, ч.8 ст.122 та ст.149 ЗК України викладені у таких редакціях, за змістом яких у Кабінету Міністрів України на теперішній час відсутні повноваження щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду. Крім того, прокурор просив суд залучити Кабінет Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача, оскільки КМУ до 27.05.2021 був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками природно-заповідного фонду в силу ст.ст.122, 149, 150 ЗК України, а рішення по справі може вплинути на його права та обов`язки.

Отже, ухвала Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року є ухвалою щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво).

Зі змісту оскаржуваної ухвали випливає, що суд першої інстанції в мотивувальній її частині зазначає про необхідність задоволення клопотання заступника керівника Запорізької обласної прокуратури про заміну позивача правонаступником та залучення в якості третьої особи Кабінету Міністрів України. Проте в резолютивна частина не містить абзацу щодо необхідності залучення третьої особи по справі.

Таким чином, судом першої інстанції під час постановлення ухвали, яка наразі оскаржується, допущені порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим та на підставі статті 376 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає зміні шляхом доповнення її резолютивної частини вказівкою про залучення Кабінету Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимогу на стороні позивача.

Керуючись ст. ст.374,376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2021 року у цій справі змінити, доповнивши її резолютивну частину вказівкою про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Кабінету Міністрів України.

В іншій частині ухвала не оскаржувалась та не переглядалась.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська