Справа № 755/5506/22
"25" жовтня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Коваленко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 755/5506/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 53 382,20 грн. та судового збору у розмірі 1040,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.08.2021 між сторонами було укладено договір позики № К190821-3 про передачу позикодавцем позичальнику грошових коштів в сумі 77 050,00 грн. строком на 5 місяців до 19.01.2022.
Зазначено, що пунктом 5 договору позики встановлено зобов`язання позичальника повернення позики частинами, зокрема сум: 15 410,00 грн. до 19.09.2021; 15 410,00 грн. до 19.10.2021; 15 410,00 грн. до 19.11.2021; 15 410,00 грн. до 19.12.2021; 15 410,00 грн. до 19.01.202. Про отримання коштів у повному обсязі в сумі 77 050,00 грн. відповідач 19 серпня 2021 року власноручно написала розписку.
Відповідно пункту 9 договору, у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Позивач стверджує, що станом на 30 червня 2022 року відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання відповідно до договору належним чином не виконує, заборгованість складає 53 382,20 грн., з яких: залишок боргу за позикою - 28 418,00 грн.; неустойка - 24 964,20 грн.
З посиланням на ст. ст. 526, 549, 550, 1046, 1049, 1050 ЦК України позивач просить задовольнити позов.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 15, 16).
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Представник позивача ОСОБА_3 суду подав заяву від 25.10.2022 з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, у заяві зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення.
Станом на час розгляду справи та ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, з урахуванням заяви представника позивача, у відповідності до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
За нормою частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Встановлено, що 19.08.2021 між сторонами було укладено договір позики № К190821-3, відповідно пункту 1 якого позивач ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_4 , передав у власність відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 77 050,00 грн., що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «Приватбанк» (1 дол. США - 26,80 грн.) на день укладення договору еквівалентно 2 875 дол. США, які відповідач зобов`язувалась повернути в гривнях у строки та в порядку, передбаченому договором, що буде 2 875 дол. США за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на дату здійснення платежу, але не пізніше ніж через 12 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 19.01.2022 (далі - договір позики, а.с. 5).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Верховний Суд у постанові від 06.07.2022 по справі № 537/1118/20 зазначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно постанови Верховного Суду від 10.08.2022 по справі № 504/369/18, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Факт отримання ОСОБА_2 від позивача позики в сумі 77 050 грн. за вищевказаним договором позики підтверджується виданою відповідачем розпискою від 19 серпня 2021 року, за змістом якої остання зобов`язувалась повернути кошти до 19 січня 2022 року (а.с. 4).
Пунктом 5 договору позики визначено графік повернення позичальником позикодавцю грошових коштів, а саме: відповідач зобов`язувалась повернути позику щомісячно п`ятьма платежами по 15 410,00 грн., що еквівалентно 575,00 дол. США, до 19 числа кожного поточного місяця, дата першого платежу - до 19.09.2021, останнього - до 19.01.2022.
Відповідно частини 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За нормою ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця) згідно зі статтею 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.
За повідомленням позивача, відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики та повернула грошові кошти у розмірі 48 632,00 грн., залишок боргу складає в сумі 28 418,00 грн. (77 050 - 48 632).
У спростування зазначеного відповідачем суду не доведено обставин повернення позивачу коштів за укладеним договором позики в повному обсязі, що слугувало б підставою для відмови в позові.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказуванню підлягають обставини щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно норми частини 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За викладених обставин позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача залишку боргу за договором позики в сумі 28 418,00 грн. підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.
Також позивачем заявлено до стягнення неустойку у розмірі 24 964,20 грн. з посиланням на пункт 9 договору позики, яким визначено, що у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.
Відповідно розрахунку ціни позову, позивачем нарахована неустойка за період з 20.01.2022 по 24.02.2022 - за 36 календарних днів, виходячи із загальної суми позики 77 050 грн. та зменшеного розміру неустойки з 1% до 0,9 % (а.с. 3).
Натомість, у задоволенні позову в частині стягнення неустойки слід відмовити з огляду на наступне.
04.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19» від 16.06.2020 № 691-IX, яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 15, відповідно якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України з 12.03.2020 року до 22.05.2020 року установлено карантин.
Дію карантину, встановленого вищевказаною постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 продовжено на всій території України згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022.
Отже, прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором позики з 20.01.2022 року виникло під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, у зв`язку з чим законом визначено звільнення позичальника від обов`язків сплатити на користь позикодавця неустойки за таке прострочення.
За наведених обставин позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у порядку розподілу між сторонами судових витрат необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 192, 525, 526, 530, 533, 610, 625, 1046, 1047, 1049, пунктом 15 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 19.08.2021 у розмірі 28 418,00 грн. та судовий збір у розмірі 992,40 грн., а всього суму 29 410 (двадцять дев`ять тисяч чотириста десять) грн. 40 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 31.10.2022.

Суддя