Ухвала

02 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 752/5230/13-ц

провадження № 61-7752св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року у складі судді Плахотнюк К. Г.та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року у складі колегії суддів: Слюсар Т. А., Білич І. М., Коцюрби О. П.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова С. В., про визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, припиненими правовідносини за кредитним договором та зняття заборони відчуження предмету іпотеки.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 10 лютого 2006 року між ним та АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого був АТ «Сведбанк», укладено кредитний договір № 28/л зі строком дії по 10 лютого 2011 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 28/л від 10 лютого 2006 року позичальник передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, розташоване у АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язався погасити заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 через касу банку.

Відповідно до умов пункту 3.4 кредитного договору позичальник мав право достроково погасити заборгованість за кредитом.

Пунктом 8.1 іпотечного договору встановлено право іпотекодавця достроково виконати основне зобов`язання, а пунктом 7 цього ж договору встановлено, що при частковому виконанні іпотекодавцем основного зобов`язання іпотека, встановлена іпотечним договором зберігається в повному обсязі, наступні іпотеки не допускаються.

23 квітня 2007 року ОСОБА_1 здійснив дострокове погашення заборгованості по кредиту, що підтверджується заявою про переказ готівки від 23 квітня 2007 року.

26 лютого 2013 позивач звернувся до АТ «Сведбанк» із заявою, в якій просив надати йому довідку про погашення кредиту, однак отримав відповідь, що станом на 27 листопада 2012 року має прострочену заборгованість, з чим він категорично не погоджується.

АТ «Сведбанк», не визнаючи факт погашення ним кредиту за кредитним договором № 28/л від 10 лютого 2006 року, з посиланням на необґрунтовану, існуючу та невідомо яку заборгованість позбавляє його права можливості зняття заборони на предмет іпотеки, а саме на нерухоме майно, яке належне йому на праві приватної власності.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд визнати виконаним належним чином основне зобов`язання за кредитним договором № 28/Л від 10 лютого 2006 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 ; визнати припиненим кредитний договір № 28/Л від 10 лютого 2006 року, укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 та іпотечний договір № 1497, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С. В., за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку, на забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором, належне йому на праві приватної власності нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_2, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про іпотеку та зняти заборону відчуження предмета іпотеки - нежитлового приміщення НОМЕР_2, за адресою:, АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що перебувало в іпотеці відповідно до іпотечного договору від 09 лютого 2006 року з метою проведення у подальшому державної реєстрації припинення обтяження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня

2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з відсутності підстав вважати, що позивач, як позичальник за кредитним договором № 28/л від 01 лютого 2006 року, виконав основне зобов`язання за вказаним договором, що могло б бути підставою для його припинення, а також задоволення похідних вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що місцевий суд дійшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором № 28-л від 10 лютого 2006 року.

Твердження заявника про те, що відступлення прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не відбулося у зв`язку з відсутністю у справі належних та допустимих доказів, спростовуються змістом долучених до справи належним чином засвідчених копій відповідних договорів, які є чинними, і їх дійсність ніким не оспорена.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що місцевим та апеляційним судами повно і всебічно не з`ясовано обставини справи.

Місцевим судом не встановлено факту наявності чи відсутності розміру заборгованості (конкретної суми), а відповідачем не надано доказів наявності заборгованості, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом.

Також заявник ставить під сумнів факт відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Крім того, заявник зазначає, що рішення у справі було ухвалено без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 750/8986/17, від 26 червня 2019 року у справі № 466/7792/14-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 520/17947/18 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16, від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц.

Провадження у суді касаційної інстанції

30 серпня 2022 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, про визнання зобов`язання за кредитним договором виконаним, припиненими правовідносин за кредитним договором та зняття заборони відчуження предмета іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
С. Ю. Мартєв
І. М. Фаловська