Справа № 226/431/22
Провадження №2/226/310/2022
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2022 місто Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Стефківський Володимир Іванович, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача

Позивач звернулася до суду із цим позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 27.10.2018 близько 10-50 у м. Покровську Донецької області по вул. Захисників України відбулася ДТП. Так, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.

07.10.2019 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок ДТП мати ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 зазнала шкоди, у неї виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». 05.06.2020 представник позивача звернувся до відповідача з приводу відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника в сумі 134028,00 грн, страховику були надані документи на підтвердження перебування ОСОБА_1 на утриманні доньки. Сума витрат обрахована відповідно до п.27.2 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 2018 році. Просить стягнути з відповідача на свою користь 134028,00 грн страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника та 27000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Стефківський В.І. не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність.

Разом із позовною заявою представником позивача подавалося суду клопотання про витребування доказів у справі довідок про доходи позивача та ОСОБА_4 .

Представник відповідача ТДВ «СК «Альфа-Гарант» Білинова А.В. до суду надіслала відзив на позовну заяву із клопотанням про поновлення строку на його пред`явлення, клопотання про визнання явки позивача до судового засідання обов`язковою та клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Разом із тим, до відеоконференції представник відповідача не приєдналася та участі в судовому засіданні не взяла, про причини неприєднання суд не повідомила, інших заяв та клопотань будь-якого змісту не надіслала.

Згідно з наданим відзивом відповідач позовні вимоги не визнає, зважаючи на те, що позивач не довела належними доказами свого перебування на утриманні померлої доньки. ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує призначену державою пенсію, на пенсію у зв`язку із втратою годувальника не переходила, інвалідності не має. Питання про встановлення факту її перебування на утриманні ОСОБА_4 не ставилося. Не доведено, що вони мешкали разом і вели спільне господарство. Отже, неможна дійти висновку, що дохід доньки був основним і постійним джерелом існування позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні позову та вказав на відсутність доказів того, що заробіток загиблої ОСОБА_4 був основним і постійним джерелом існування для ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. Для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший за встановлений законом прожитковий мінімум на місяць. За призначенням пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 не зверталася, тобто не бажала встановлювати факт перебування на утриманні, тому її вимоги до відповідача він вважає безпідставними.

Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

14.02.2022 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначене розгляд справи на 14.03.2022. Витребувано за клопотанням представника позивача докази.

Судові засідання у справі відкладалися через неявку сторін а також з підстав введення 24.02.2022 на території України воєнного стану.

25.07.2022 та 17.08.2022 судом задоволені клопотання представників сторін про їхню участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10.08.2022 судом, зважаючи на поважність причини дію в Україні воєнного стану, прийнято відзив відповідача на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29.09.2022 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет позову залучене ОСОБА_2 .

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_4 (а.с.23,25).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Покровську Донецької області (а.с.22).

Причиною смерті ОСОБА_4 стало отримання тілесних ушкоджень у дорожньо-транспортній події, яка сталася 27.10.2018 у м. Покровську.

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2019 винуватим у настанні вказаної ДТП визнаний ОСОБА_2 , який був засуджений за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням. Також цим вироком задоволений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , з ОСОБА_2 на її користь стягнуто 688497,11 грн матеріальної та 1000000,00 грн у відшкодування моральної шкоди (а.с.19-21). ДТП сталася під час керування ОСОБА_2 автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 .

Станом на день настання ДТП 27.10.2018 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 , була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно з полісом №АМ5307691, ліміт відповідальності за яким на одного потерпілого становив 200000,00 грн (а.с.30,63).

Позивач ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В акті про засвідчення факту перебування на утриманні вказано, що ОСОБА_1 потребувала утримання, оскільки є непрацездатним пенсіонером, та перебувала на утриманні своєї доньки ОСОБА_4 , що підтверджене сусідами (а.с.27). На момент смерті ОСОБА_4 позивач мешкала у квартирі одна (а.с.64).

Розмір пенсії ОСОБА_1 за відомостями ГУ ПФУ в Донецькій області у жовтні-грудні 2017 року становив 1740,27 грн, у січні-жовтні 2018 року 1777,47 грн, позивач отримує пенсію за віком (а.с.104).

ОСОБА_4 за життя працювала телефоністом місцевого телефонного зв`язку 10 воєнізованого гірничорятувального загону м. Мирнограда і її заробітна плата за період з жовтня 2017 року по жовтень 2018 року включно склала 43560,69 грн після вирахування податків і зборів (а.с.105).

V. Норми права, що регулюють спірні правовідносини, та оцінка суду

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши наявні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Частинами першою-третьою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У статті 3 цього Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Загальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, визначений пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos TF69Y», д/н НОМЕР_1 , на момент настання ДТП була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Отже, ДТП, яка сталася 27.10.2018 за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої загинула ОСОБА_4 , є страховим випадком.

Відповідно до пунктів 27.1 і 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

За змістом статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, особам з інвалідністю на строк їх інвалідності. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Під час розгляду справи встановлене, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, тобто непрацездатною особою, і розмір її пенсії за рік, що передував смерті її доньки ОСОБА_4 (жовтень 2017 жовтень 2018), складав 1740,27 1777,47 грн на місяць, що є вищим за розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідному періоді (1312 1435 грн).

Дохід загиблої ОСОБА_4 за той самий період склав 43560,69 грн, тобто у середньому 3630,05 грн на місяць. Відомостей про інші доходи ОСОБА_4 суду позивачем не надане.

На підтвердження факту перебування на утриманні позивач надала акт про засвідчення факту перебування на утриманні, підписаний сусідами. Однак з цього акту вбачається, що позивач мешкає по АДРЕСА_2 , у той час як особи, які засвідчили її перебування на утриманні доньки та визначені як сусіди, всі є мешканцями АДРЕСА_3 .

За відсутності вимог позивача про встановлення факту її перебування на утриманні у доньки ОСОБА_4 в цьому позові, а також рішення суду про встановлення такого факту, яке б набрало законної сили до пред`явлення цього позову, суд вважає недоведеним належними і допустимими доказами факту перебування позивача ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_4 , через що вимоги про відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника задоволенню не підлягають.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Згідно з положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати у справі складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Заявлені до стягнення позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27000,00 грн в силу ч.1 ст.141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-3,5,10-13,76-81,141,258-259,263-265,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), представник позивача адвокат Стефківський Володимир Іванович (79026, м. Львів, вул. А. Сахарова, 33, оф.501), до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, код за ), третя особа без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи відмовити.

Судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 27000,00 грн покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 04.11.2022.

Суддя: В.С. Салькова