справа № 758/2814/22
головуючий у суді І інстанції Гребенюк В.В.
провадження № 22-ц/824/8412/2022
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року

у справі за заявою Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу, -

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня «Психіатрія» (далі - КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія») звернулося до Подільського районного суду міста Києва із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 госпіталізований до відділення № 6 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві 28 березня 2022 року о 14:10 за рапортом поліції у супроводі спеціалізованої психічної бригади № 1 із загостренням параноїчної симптоматики та агресивними діями. Тому, у зв`язку із наявністю тяжкого психічного розладу, категоричною відмовою пацієнта від добровільного стаціонарного лікування, а також того, що ОСОБА_1 вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар.

Відповідно до висновку ЛКК комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 страждає на психічний розлад у вигляді «Органічне ураження центральної нервової системи судинного ґенезу, психологічний синдром у вигляді емоційно-вольових змін по експлозитивному типу та легким інтелектуально-мнестичним зниженням F-07».

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року заяву КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» задоволено.

Дозволено госпіталізацію до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» ОСОБА_1 .

Допущено негайне виконання рішення суду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 має документально закріплену історію психічної проблеми.

Комісія лікарів-психіатрів, яка оглядала ОСОБА_1 надала свою медичну оцінку психічного стану останнього.

У розумінні положень частин 1, 4 статті 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» такі дії комісії лікарів - психіатрів є правомірними, і засновані на законі.

Висновок комісії лікарів-психіатрів містить певні посилання, які, у сукупності з іншими встановленими обставинами справи, дають підстави вважати, що у ОСОБА_1 наявний психічний розлад, тому суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність сумнівів у правильності висновків комісії лікарів - психіатрів, а також про те, що стан здоров`я ОСОБА_1 може вимагати невідкладної психіатричної допомоги.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заявник та суд з матеріалами справи ОСОБА_1 не ознайомлювали, тому він не міг належним чином захищати свої права. До незаконного затримання ОСОБА_1 передували події та обставини, які мають значення для ухвалення справедливого та законного рішення суду. У день затримання 28 березня 2022 року апелянт перебував у бібліотеці Київського пансіонату ветеранів праці. У цей час до бібліотеки зайшов заступник директора пансіонату ОСОБА_2 , який схватив стілець та вдарив його по голові та продовжив бити по всім частинам тіла. За допомогою газового балончика апелянта довели до на півсвідомості та фактично сильно його покалічили. Директор пансіонату ОСОБА_3 викрав у ОСОБА_1 смартфон та побутовий ніж, який він застосовував під час прийому їжі. Після цього у бібліотеці з`явився наряд патрульної поліції та бригада швидкої допомоги. Підстави для затримання ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції були відсутні. Фактів які б свідчили, що він здійснював хуліганські дії у працівників поліції не було. ОСОБА_1 є інвалідом з опорно-руховим апаратом, у якого у обох ногах стоять ендопротези, він пересуваюсь на милицях та не міг здійснити ніяких хуліганських дій. Мотивами таких злочинних дій відносно ОСОБА_1 став його та його товаришів громадських, супротив проти злочинної діяльності адміністрації пансіонату та корупції, яка процвітає не тільки у Київському пансіонаті ветеранів праці, а у Департаменті соціальної політики КМДА. ОСОБА_1 є головою ГО «Ветеранів праці та війни» та Громадської Ради при КГТВП. Указаним подіям передував судовий процес у Деснянському районному суді у справі 754/3679/21 за заявою лікаря-психотерапевта ОСОБА_4 про примусовий медогляд на предмет психічного стану ОСОБА_1 . Рішення Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/2814/22 увійшло у протиріччя рішенню Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/3679/21. Протягом незаконного затримання та перебування у КНП «Психіатрія» та піл час судового розгляду ОСОБА_1 заявляв про своє бажання та право отримати безоплатну правову допомогу, однак його заява не була задоволена. Психіатром Київського пансіонату ветеранів праці ОСОБА_5 надана інформація та документи про начебто наявність у ОСОБА_1 розладів психіки, які раніше під час розгляду судом справи справі № 754/3679/21 були спростовані, склали основу висновку КЛ «Клінічна лікарня «Психіатрія» та рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року про примусову госпіталізацію.

По прибуттю до відділення №6 КЛ «Клінічна лікарня «Психіатрія» ОСОБА_1 відмовився від стаціонарного лікування та проходження психіатричного огляду, у зв`язку з чим працівниками відділення з метою легітимізації своїх дій щодо примусової госпіталізації (фактичного затримання та позбавлення свободи) без психіатричного огляду був складений висновок про наявність у ОСОБА_1 психічного розладу у вигляді «Органічного ураження центральної нервової системи судинного ґенезу, психологічний синдром у вигляді емоційно-вольових змін по експлозитивному типу та легким інтелектуально-мнестичним зниженням 1-07» (розлад особистості, пов`язаний з органічним ушкодженням головного мозку, який характеризується істотною зміною звичної схеми поведінки, яка була притаманна хворому раніше), без визначення тяжкості психічного розладу, є фальсифікацією документів, що стало основою для ухвалення оскаржуваного рішення без дослідження фактичних обставин справи, оскільки ОСОБА_1 навіть був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою.

Заява КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» про госпіталізацію не містить безумовних підстав, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», для госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. Заявник не надав достатніх доказів на підтвердження обставин того, що він вчинив чи виявляє намір вчинити дії, які становлять безпосередню небезпеку для себе чи оточуючих, або доказів того, що він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Від директора КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» - Лебедєва Д. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року залишити без змін. Відзив обґрунтовано тим, що твердження апелянта про фальсифікацію КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» документів є безпідставними та необґрунтованими. Доводи та твердження апелянта засновані на припущеннях та ним не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування апеляційних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2022 року до директора Київського пансіонату ветеранів праці надійшла доповідна медичної сестри ОСОБА_6 про те, що під час її чергування підопічний ОСОБА_1 10 березня 2022 року о 10:00 год. знаходився в неадекватному стані, збуджений, агресивний, ображав її нецензурними словами. Коли вона попросила заспокоїтися, ОСОБА_1 дістав ніж із кишені та почав погрожувати їй фізичною розправою (а.с. 9).

Відповідно до рапорту, складеного працівником поліції Деснянського УП ГУНП у м. Київ 28 березня 2022 року, цього дня до відділу поліції надійшов виклик із Київського пансіонату ветеранів праці про те, що чоловік поводиться неадекватно. При виїзді на місце виклику було виявлено ОСОБА_1 , який поводився неадекватно, на зауваження не реагував, кидався у бійку з працівниками пансіонату. До ОСОБА_1 застосовані заходи фізичного впливу та спецзасоби кайданки з метою унеможливлення нанесення тілесних ушкоджень іншим мешканцям пансіонату та персоналу. На місце було викликано спеціальну медичну бригаду (а.с. 23).

ОСОБА_1 у своїй заяві від 28 березня 2022 року на ім`я головного лікаря КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» відмовився від лікування у стаціонарному відділенні № 6. Також зазначив, що претензій до медперсоналу не має (а.с. 22).

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 3076 та супровідного листка № 836461 ОСОБА_1 госпіталізований до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у місті Києві 28 березня 2022 року о 14:10 год. за рапортом поліції у супроводі спеціалізованої психічної бригади № 1 із загостренням параноїчної симптоматики та агресивними діями (а.с. 3, 5).

Зі змісту висновку комісії лікарів-психіатрів КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 28 березня 2022 року вбачається, що цього дня комісією у складі голови ЛКК ОСОБА_8, завідуючого відділенням № 6 ОСОБА_9, лікаря-психіатра ОСОБА_7 було оглянуто ОСОБА_1 , у зв`язку із відмовою від стаціонарного лікування. ОСОБА_1 страждає на психічний розлад у вигляді «Органічне ураження центральної нервової системи судинного ґенезу, психологічний синдром у вигляді емоційно-вольових змін по експлозитивному типу та легким інтелектуально-мнестичним зниженням F-07». У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи, що ОСОБА_1 виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку (а.с. 2).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з частиною 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» звернулося до Подільського районного суду міста Києва із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу, тому саме на заявника покладений обов`язок доказування наявності підстав для застосування такого примусового заходу.

У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали (частина 1, 2 статті 340 ЦПК України).

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Тлумачення вказаної норми свідчить, що примусова госпіталізація можливе лише за наявності одночасно таких умов: по-перше, лікування можливе лише у стаціонарних умовах лікарні; по-друге, встановлення в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відсутність необхідності щодо лікування особи лише в стаціонарних умовах виключає можливість примусової госпіталізації пацієнта до медичного закладу.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Зазначене положення закону узгоджується із пунктом 5 Принципу 4 - «Визначення психічної хвороби» Принципів захисту психічно хворих осіб та покращення психічної допомоги, прийнятих резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 17 грудня 1991 року № 46/119: жодна особа або орган влади не може класифікувати індивіда як такою, що має психічну хворобу, інакше як з метою, що прямо пов`язана із психічним захворюванням або внаслідок психічного захворювання.

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у Київському пансіонаті ветеранів праці, який є стаціонарною соціально-медичною установою загального типу для постійного проживання громадян похилого віку, ветеранів війни, інвалідів, які потребують стороннього догляду, побутового і медичного обслуговування та мають статус ветеранів праці.

У заяві про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку зазначено про те, що «згідно з доданою документацією з пансіонату: «28 лютого 2022 року пацієнт накинувся на директора пансіонату з ножем, а 04 березня 2022 року накинувся з ножем на заступника директора пансіонату з медичної частини».

Однак, жодного доказу на підтвердження таких подій, що мали місце 28 лютого 2022 року та 04 березня 2022 року матеріали справи не містять.

До заяви додані доповідна записка медсестри пансіонату та рапорт працівника поліції, які стосувалися подій 10 березня та 28 березня 2022 року щодо агресивної поведінки ОСОБА_1 та про те, що він кидався у бійку. Медична сестра ОСОБА_6 не допитувалася у якості свідка.

Як підставу для примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного закладу у заяві зазначено вчинення та виявлення ним намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих.

Однак умовою для такої примусової госпіталізації відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі вчинення чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для особи чи оточуючих, у зв`язку із стражданням особи на тяжкий психічний розлад.

Відповідно до наданого висновку лікарів-психіатрів КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 28 березня 2022 року ОСОБА_1 страждає на психічний розлад у вигляді «Органічне ураження центральної нервової системи судинного ґенезу, психологічний синдром у вигляді емоційно-вольових змін по експлозитивному типу та легким інтелектуально-мнестичним зниженням F-07». У зв`язку з категоричною відмовою пацієнта від стаціонарного лікування, враховуючи, що ОСОБА_1 виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, потребує госпіталізації до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» у примусовому порядку (а.с. 2).

У цьому ж висновку зазначено про те, що психічний стан ОСОБА_1 на момент огляду є орієнтованим, він поводиться спокійно, охоче іде на бесіду з лікарем, досить докладно з надмірною деталізацією розповідає про конфліктну ситуацію в пансіонаті, звинувачує керівництво пансіонату у корупції.

У висновку лікарів-психіатрів, як і в заяві до суду наявне посилання на документацію з пансіонату щодо подій, які мали місце 28 лютого 2022 року та 04 березня 2022 року, яка в матеріалах справи відсутня та заявником не надана.

У матеріалах справи наявна медична карта стаціонарного хворого № 3076, у якій зазначена дата госпіталізації ОСОБА_1 28 березня 2022 року (а.с. 3), тобто яка мала місце безпосередньо після подій конфлікту, про який зазначено у заяві та апеляційній скарзі.

Відповідно до виписного епікризу від 02 травня 2022 року з медичної карти стаціонарного хворого № 3076 ОСОБА_1 за час перебування у КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» провели лабораторні дослідження крові, сечі та калу, його оглянув терапевт та хірург; проведені реабілітаційні заходи: раціональна та поведінкова психотерапія.

Будь-яких інших медичних документів (медичної картки), які б містили будь-які записи щодо тривалості та тяжкості психічно стану ОСОБА_1 , не надано.

Доказів того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як психічнохвора людина або раніше лікувався у матеріалах справи відсутні, а за відомостями Єдиного реєстру судових рішень рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2021 року у справі № 754/3679/21, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2021 року, відмовлено у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару.

Указане рішення суду не є безумовною підставою для висновку про його протиріччя з оскаржуваним рішенням, оскільки воно стосується подій 2021 року, та саме по собі не є підставою для його скасування, однак свідчить про те, що раніше ОСОБА_1 не було госпіталізовано до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, дані про поведінку ОСОБА_1 зазначені лише у доповідній записці медсестри та в рапорті працівника поліції, а тому помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 становить небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєвої шкоди своєму здоров`ю та життю чи здоров`ю інших осіб внаслідок погіршення його психічного стану.

Наявність тільки висновку лікарів-психіатрів про ознаки психічного розладу у пацієнта, за відсутності інших медичних даних, що є належними і допустимими доказами про відповідний стан здоров`я, є недостатнім для ухвалення рішення про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу без усвідомленої згоди на це особи.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 30 березня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2022 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська