ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5149/22 Справа № 204/4218/21 Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І., Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю

суддів: Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року

у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк»звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету - заяву № б/н від 22березня 2011 року.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 18 квітня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 63 943,83 грн., з яких: 50 535,15 грн. - заборгованість за кредитом, 13 408,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк»залишені без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів наявності у відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом та обґрунтувань (підстав) для їх нарахування відповідно до укладеного кредитного договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку відповідача є неналежними доказами, а інших належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано.

Не погодившись з таким рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк»звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Судом залишено поза увагою той факт, що відповідач не заперечував факт укладення кредитного договору, він був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, з паспортом споживчого кредиту, що свідчить про його згоду з усіма істотними умовами договору, тому наявні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення без задоволення апеляційної скарги, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач підписала анкету-заяву позивача № б/н від 22 березня 2011 року про отримання банківських послуг. Відповідно до анкети-заяви, відповідачка погодилася з тим, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 18 квітня 2021 року, за відповідачкою перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 63 943,83 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 50 535, 15 грн., процентами за користування кредитом у розмірі 13 408,68 грн. (а.с. 4-17 та на звороті).

На підтвердження позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 22 березня 2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої відповідач виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитну картку (а.с.20).

Анкета-заява ОСОБА_1 містить текст про ознайомлення та погодження її з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку погоджена споживачем, та не містить умов щодо строку дії кредитного договору та відповідальності за невиконання умов кредитування.

Також банк надав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому наявні умови кредитування для декількох видів платіжних карток: «Універсальна 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Між тим, в наданих документах не зазначено, який саме вид платіжної картки отримав відповідач та які умови кредитування застосував банк.

Долучений до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом процентів, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - ОСОБА_1 не підписаний.

Також, сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено умови кредитування для кредитних таких продуктів: «картка «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Універсальна Platimum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elitе», «Visa Infinite», та містить текст про ознайомлення ОСОБА_2 з інформацією про умови кредитування, але не конкретизовано які саме умови обрані останнім. Між тим, паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 лише 02 червня 2020 року і містить застереження, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачем не надано суду жодних належних, достатніх та допустимих доказів наявності у відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом та обгрунтувань (підстав) для їх нарахування відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 22 березня 2011 року. Приведений позивачем розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку відповідачки є неналежними доказами, а інших належних, достатніх і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як вбачається з анкети-заяви б/н від 22 березня 2011 року остання не містить жодних даних про те, яку саме картку отримала відповідач, строк її дії, розмір наданого кредиту, номеру карткового рахунку та дати вручення картки наданої на виконання укладеного договору від 22 березня 2011 року.

Даних про отримання банківської картки саме 22 березня 2011 року, матеріали справи не містить. Однак, позивач наполягає на укладенні кредитного договору саме 22 березня 2011 року.

Наданий банком Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому наявні умови кредитування для декількох видів платіжних карток: «Універсальна 30 днів пільгового періоду», «Універсальна 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять відомостей щодо того, яку саме картку видано відповідачці, а також підпису останньої.

З наданої позивачем довідки про надання кредитних карток та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитних карток, не вбачається за яким саме кредитним договором вони були надані та яким чином вони стосуються кредитного договору б/н від 22 березня 2011 року.

Інших доказів позивачем на підтвердження отримання відповідачкою кредитної картки за вказаним кредитним договором, суду не надано.

На підтвердження факту щодо користування відповідачем кредитними коштами за укладеним договором № б/н від 22 березня 2011 року та наявності у останньої заборгованості за ним, позивачем надано виписку по картковому рахунку відповідача.

Вказана виписка є первинним банківським документом, тобто може бути належним доказом у справі, однак, з урахуванням того, що не охоплює період кредитних відносин та стосується лише періоду з 28 березня 2006 року по 01 квітня 2021 року, суд позбавлений можливості перевірити правильність приведеного розрахунку банку, зокрема рух коштів по вказаному рахунку, суми використаних кредитних коштів відповідачем за кредитним договором та суми внесених коштів в рахунок погашення існуючої заборгованості.

Разом з тим, вказана виписка містить інформацію про рух/списання/надходження грошових коштів з/на рахунку відповідача без зазначення з якого карткового рахунку здійснюється списання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що АТ КБ ПриватБанк не представлено суду першої інстанції доказів у розумінні положень ст.ст. 77, 80 ЦПК України на підтвердження факту наявності заборгованості за кредитним договором у визначеному у позові розмірі.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по простроченим процентам, нарахованими за користування кредитом.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22 березня 2011 року, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, та паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини договору.

Однак, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цим витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про нарахування процентів, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

На підставі вище наведеного, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом, оскільки їх нарахування не підтверджено належними доказами.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За положеннями ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Клопотань про надання доказів чи про витребування відповідних доказів судом, учасниками справи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог банку, у зв`язку з недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що свідчить про його згоду з усіма істотними умовами договору відхиляються колегією суддів через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 22 березня 2011 року, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» простроченої заборгованості за нарахованими процентами, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач підписав Паспорт споживчого кредитування, в якому було погоджені всі умови кредитування, у тому числі нарахування процентів, колегією суддів не приймаються, оскільки Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем лише 02 червня 2020 року, і в ньому зазначено аж сім типів кредитних продуктів, а саме: картка «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Універсальна Platimum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elitе», «Visa Infinite» з різними умовами та відсотковими ставками, в той час як АТ КБ «ПриватБанк» не надало суду доказів типу виданої відповідачу кредитної картки.

Аргументи апеляційної скарги з приводу доведеності позовних вимог банку спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, аналогічні позовним вимогам, які були предметом розгляду у суді першої інстанції та повторного правового аналізу не потребують.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова