Справа № 308/8857/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 жовтня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуга С.Д., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2022 року постановлену головуючим суддею Малюком В.М., у частині відмови забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення із скалу спадкового майна та визнання права власності на нерухоме майно

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення із складу спадкового майна та визнання права власності на майно.

У березні 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бачинська А.В., подала до суду заяву про забезпечення позову. Заява мотивована тим, що із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, слідує що на майно, яке є предметом спору, існує обтяження, невідомого походження, що несе обґрунтовані ризики зміни власника майна, що унеможливить у подальшому виконання можливого рішення суду.

А тому, для запобігання неконтрольованого відчуження спірного будинку, позивач просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, заборони відчуження, наступних об`єктів нерухомості: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 349,9 кв.м., складові частини об`єкта: житловий будинок А, огорожа - №1-3, споруда 1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48) та земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0024, площею 0,1097 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Та у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бачинська А.В. про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бачинська А.В. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та задовольнити таку заяву.

Вказує, що згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Номер інформаційної довідки: 299968153, Дата, час формування: 17.02.2022 08:09:06) відносно об`єкта нерухомості, права власності на який є предметом спору - АДРЕСА_1 існує обтяження, походження якого у відомостях державного реєстру речових прав не можливо встановити, що несе обґрунтовані ризики, що під час розгляду даної цивільної справи у суді, в рамках невідомого для нас обтяження може відбутися зміна власника майна, до вирішення по суті даної справи, що унеможливить у подальшому виконання даного рішення, коли таке буде ухвалене на користь позивачки повністю, чи частково.

Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень: номер запису про обтяження: 36780865; Дата, час державної реєстрації: 05.06.2020 15:29:49; Державний реєстратор: Грицищук Михайло Петрович, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Закарпатська обл.; Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 62276445, виданий 05.06.2020, видавник: Ужгородський МВ ДВС.

Суд першої інстанції вважав, що доводи позивача ґрунтуються виключно на припущенні, при цьому ризик невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову недоведений. Однак, якщо суддя першої інстанції не вважає такі доводи підтвердженнями ризиків, слід вказати на те, що відповідач по справі після відкриття виконавчого провадження № .06.2020 здійснив відчуження 22 травня 2020 року належного йому нерухомого майна, а саме: земельної ділянки у населеному пункті Барвінок Ужгородського району, що слідує з уточнень (суттєві зміни) електронної декларації, що є беззаперечним доказом того, що відповідач спроможний на відчуження нерухомого майна, мав намір, відчужив нерухоме майно у с. Барвінок Ужгородського району під час того, як триває судове провадження по даній справі і накладений арешт державним виконавцем Грицищук М.П. на користь ГУНП в Закарпатській області.

Та оскільки ризики реальні і знайшли своє підтвердження, ухвала в частині відмови у забезпечення позову підлягає скасуванню, а заходи забезпечення позову повинні бути вжиті судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, виключення із складу спадкового майна та визнання права власності на майно.

З доданих заявником відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Номер інформаційної довідки: 299968153, Дата, час формування: 17.02.2022 08:09:06) відносно об`єкта нерухомості, права власності на який є предметом спору - АДРЕСА_1 існує обтяження.

Оскільки, предметом спору є визнання спірного майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на таке майно, з урахуванням того, що на таке майно накладено обтяження, що дає підстави вважати, що існують ризики відчуження такого майна, що в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п.1 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно відповідача та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер. Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Апеляційний суд вважає, що такий вид забезпечення позову як арешт майна та заборона відчужувати спірне майно, буде достатнім заходом забезпечення позову і при цьому право володіння та користування майном ОСОБА_2 не обмежується.

Вищевказаного суд першої інстанції не врахував та дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду скасувати з накладенням арешту та заборони відчуження спірного майна.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна, задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 травня 2022 року в частині вимог про відмову в забезпеченні позову, скасувати.

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок (реєстраційний номер 48) за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 349,9 кв.м., до якого належать та є складовими частинами об`єкта: житловий будинок А, огорожа - №1-3, споруда 1, та земельну ділянку (реєстраційний номер 48) з кадастровим номером :03:002:0024, площею 0,1097 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати відчуження житлового будинку (реєстраційний номер 48), що за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 349,9 кв.м., до якого належать та є складовими частинами об`єкта: житловий будинок А, огорожа - №1-3, споруда 1, та земельної ділянки (реєстраційний номер 48) з кадастровим номером :03:002:0024, площею 0,1097 га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 03 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: