Провадження №2/522/2185/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Тофан Л.Р.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (Одеської місцевої прокуратури №3) в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та повернення майна, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та повернення майна.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 повернуто заявникові.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року відмовлено у прийнятті заяви про зміну та доповнення позовних вимог заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та повернення майна. Заяву повернуто позивачеві.

11 грудня 2018 року від заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просили:

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 19.08.2014 року (серія та номер: НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Одеського міського управління юстиції (індексний номер рішення 15228782, час державної реєстрації 25.07.2014), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни та за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 113,94 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» (індексний номер рішення 38479334, час державної реєстрації 01.12.2017), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни та за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 114,7 кв.м.;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Хоменко Юлії Анатоліївни № 39219315, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна закрито об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 ;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» (індексний номер рішення 39219170, час державної реєстрації 12.01.2018), на підставі якого у Державному реєстрі / речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна здійснено реєстрацію кв. АДРЕСА_2 загальною площею 114,7 кв.м. з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 101;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 24400571 від 12.01.2018 про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , внесеного державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області»;

визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Сосніної Г.В. № 42879797, на підставі якого у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності не нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни: а саме кв. АДРЕСА_1 змінено на кв. АДРЕСА_1 ;

зобов`язати ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_4 та повернути його Одеській міській раді.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2012 року скасовано заочне рішення суду від 01.11.2011 на підставі якого приміщення горища площею 68,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 вибуло із власності Одеської міської ради. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року у справі № 1522/9599/12 задоволено позов прокуратури Приморського району м. Одеси. Витребувано приміщення горища площею 68,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради. Скасовано реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 , яке в результаті реставрації увійшло до квартири АДРЕСА_1 . Оскільки, під час розгляду справи № 1522/9599/12 ОСОБА_1 без погодження із власником приміщення провела реконструкцію спірного приміщення горища, внаслідок якого воно увійшло до складу квартири АДРЕСА_1 , виконати на даний час рішення суду не можливо, що й обумовило необхідність прокурора звернення із вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року заяву заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про забезпечення позову задоволено повністю. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

29 травня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на заяву прокуратури про збільшення позовних вимог. Щодо проведення реконструкції приміщення без погодження із власником зазначили, що декларація № ІУ 49 про готовність об`єкта до експлуатації щодо здійснення реконструкції нежитлового приміщення горища та квартири АДРЕСА_1 , на момент подання відзиву, є чинною, а отже підстави для скасування державної реєстрації права власності на реконструйовану квартиру, а також свідоцтва про право власності від 19.08.2014 року на даний час відсутні, оскільки реконструкцію було проведено відповідно до закону, за погодженням з Одеською міською радою.

Щодо вимог про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м. то в даному випадку приміщення горища, яке прокуратура вимагає звільнити не існує, що встановлено експертами під час судової будівельно-технічної експертизи (висновок № 062/2014 від 08.08.2014 року), а отже позовна вимога про зобов`язання звільнити приміщення, яке не існує виконати фізично не можливо.

Протокольною ухвалою суду від 09 липня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

11 січня 2020 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких відповідач просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що реконструкцію квартири проведено відповідно до вимог чинного законодавства з відома Одеської міської ради та дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області. Так, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 22.08.2013 № 01-07/382 ОСОБА_2 було видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, якими передбачалось об`єднання приміщень горища і квартири АДРЕСА_1 та улаштуванням в рівні горищного приміщення мансардних приміщень, без зміни ухилу покрівлі, зі збільшенням висотних відміток покрівлі на 1,050 м. (в межах горищного приміщення, яке належить власнику), з улаштуванням нової покрівлі. 06.11.2013 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо здійснення і реконструкції належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 за рахунок горища цього будинку. 29.05.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ІУ 49.

Щодо вимог про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м. зазначено, що під час розгляду справи № 1522/9599/12 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2014 було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновку якої № 062/2014 від 08.08.2014, виконані будівельні роботи в приміщеннях підвалу площею 38,6 кв.м., а також в приміщенні горища (устрій мансардного поверху площею 60,80 кв.м.), є невід`ємною частиною покращення приміщення в будинку АДРЕСА_4 .

При цьому, внаслідок проведеного дослідження реконструйованого приміщення горища - новоствореного мансардного поверху, який конструктивно пов`язаний з квартирою АДРЕСА_2 , привести реконструйоване приміщення горища в первинний стан, без завдання шкоди конструктивним елементам житлового будинку, не є можливим.

Таким чином, на даний час приміщення горища площею 68,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 не існує, привести реконструйоване приміщення горища в первинний стан не є можливим, що унеможливлює виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача, та свідчить про те, що прокурором обрано неефективний та неналежний спосіб захисту порушеного права.

03 червня 2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення доказів, а саме висновку експертів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19-2736/2737 від 27.05.2021 року виготовленого на замовлення ОСОБА_1

05 листопада 2021 року від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти в розмірі 251 288 гривень.

15 листопада 2021 року від Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської обласної прокуратури надійшов лист, відповідно до якого повідомили про виключення в структурних та штатних розписах обласних прокуратур Одеську місцеву прокуратуру № 3, та встановлення в структурі та штатних розписах обласних прокуратур Приморської окружної прокуратури м. Одеси.

В судовому засіданні 20.06.2022 року представник прокуратури підтримав позовні вимоги Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 3, одночасно не заперечуючи проти прийняття заяви Одеської міської ради про зміну предмету позову. Судом поновлено строк на прийняття заяви про зміну предмету позову та прийнято заяву Одеської міської ради про зміну предмету позову.

05 липня 2022 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили позовну заяву задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти у сумі 251 288 гривень в якості відшкодування вартості приміщення горища площею 68,3 кв.м., яке після реконструкції увійшло до квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні інших позовних вимог просили відмовити.

19 вересня 2022 року від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно якої зазначено, що оскільки попередня сума згідно з експертним висновком розраховувалась в еквіваленті до $ США. І на даний час цей розмір істотно змінився, то й загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , повинна бути перерахована та становить 9 152 $ США х 36, 5686 = 334 675, 83 гривень. У зв`язку з чим, просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради грошові кошти у розмірі 334 675, 83 гривень.

В судовому засіданні 20 вересня 2022 року суд протокольно прийняв заяву Одеської міської ради про збільшення позовних вимог.

В судове засідання 12 жовтня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Від Приморської окружної прокуратури м. Одеси до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Одеської міської ради надав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за відсутності.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи надані в судових засіданнях, зіставивши наявні в матеріалах докази, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на нежилі приміщення горища, площею 68,3 кв.м., та підвалу, площею 39,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

На підставі вказаного заочного рішення, КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 12 грудня 2011 року зареєструвало за ОСОБА_3 право власності на нежиле приміщення підвалу, а 20 грудня 2011 року - на нежиле приміщення горища.

29 грудня 2011 року ОСОБА_3 відчужила нежиле приміщення підвалу площею 39,4 кв.м., та нежиле приміщення горища площею 68,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хомою А.С.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 22.08.2013 року № 01-07/382 було видано ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яким було визначено умови та обмеження реконструкції нежитлового приміщення горища та квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, вищевказаними Умовами передбачалось об`єднання приміщень горища і квартири з внутрішнім переплануванням та улаштуванням в рівні горищного приміщення мансардних приміщень, без зміни ухилу покрівлі, зі збільшенням висотних відміток покрівлі на 1,050 м. (в межах горищного приміщення, яке належить власнику), з улаштуванням нової покрівлі.

06.11.2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт щодо здійснення і реконструкції належної ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 за рахунок горища цього будинку.

Реконструкція нежитлового приміщення горища під мансарду з приєднанням до квартири АДРЕСА_1 здійснювалась згідно затвердженого проекту, здійсненого ТОВ «Градбуд-ГБ» від 16.09.2013 року.

Проект реконструкції було погоджено Управлінням з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради (висновок від 13.05.2014 № 01-16/43-14).

В подальшому, 29.05.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації щодо здійснення реконструкції нежитлового приміщення горища та квартири АДРЕСА_1 № ІУ 49.

Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області 19 серпня 2014 року було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на квартиру під АДРЕСА_5 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29 квітня 2013 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2012 року заочне рішення від 01 листопада 2011 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 оформила своє справо власності на нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м., та нежитлове приміщення підвалу площею 39,4 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , на підставі договорів дарування від 29 грудня 2011 року, укладених між нею і ОСОБА_3 , яка набула право власності на вказані нежилі приміщення горища та підвалу на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2011 року у справі № 2/1522/10475/11, яке скасовано ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2012 року.

У лютому 2013 року заступник прокурора Приморського району міста Одеса звернувся до суду з позовом в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про витребування нерухомого майна: приміщень - підвалу, площею 39,4 кв. м. та горища, площею 68,3 кв. м., що розташовані в будинку під АДРЕСА_4 , на користь Одеської міської ради зі скасуванням реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеса від 07 липня 2015 року по справі № 1522/9599/12 позов заступника прокурора Приморського району задоволено, витребувано нерухоме майно у вигляді нежилих приміщень - підвалу, площею 39,4 кв. м, та горища, площею 68,3 кв.м, що розташовані в будинку під АДРЕСА_4 , з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради.

Суд скасував реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нежилі приміщення підвалу, площею 39,4 кв.м, та горища (після реконструкції площа 38,6 кв.м.), та горища, площею 68,3 кв.м. (в результаті реконструкції увійшло до складу квартири АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи № 1522/9599/12 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2014 було проведено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновку якої № 062/2014 від 08.08.2014, виконані будівельні роботи в приміщеннях підвалу площею 38,6 кв.м., а також в приміщенні горища (устрій мансардного поверху площею 60,80 кв.м.), є невід`ємною частиною покращення приміщення в будинку АДРЕСА_4 . Також, експерт встановив, що привести реконструйоване горище до первісного стану, без спричинення шкоди конструктивним елементам житлового будинку, не надається можливим.

Також, 27.05.2021 року експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19-2736/2737 від 27.05.2021 року було проведено дослідження та підготовлено висновок експертів будівельно-технічної експертизи № 19-2736/2737 від 27.05.2021 року за замовленням ОСОБА_2 , згідно п. 4 резолютивної частини якого зазначено, що привести реконструйоване приміщення горища площею 68,3 кв.м., яке після реконструкції увійшло до квартири АДРЕСА_1 , у первісний стан без завдання шкоди конструктивним елементам будинку неможливо.

Таким чином, на час розгляду справи приміщення горища площею 68,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_4 не існує, привести реконструйоване приміщення горища в первинний стан не є можливим.

Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 3 в позовній заяві просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 19.08.2014 року (серія та номер: НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Одеського міського управління юстиції (індексний номер рішення 15228782, час державної реєстрації 25.07.2014), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни та за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 113,94 кв.м.; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» (індексний номер рішення 38479334, час державної реєстрації 01.12.2017), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни та за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 114,7 кв.м.; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Хоменко Юлії Анатоліївни № 39219315, на підставі якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна закрито об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Реєстраційна служба Одеської області» (індексний номер рішення 39219170, час державної реєстрації 12.01.2018), на підставі якого у Державному реєстрі / речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна здійснено реєстрацію кв. АДРЕСА_2 загальною площею 114,7 кв.м. з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 101; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 24400571 від 12.01.2018 про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , внесеного державним реєстратором КП «Реєстраційна служба Одеської області»; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Сосніної Г.В. № 42879797, на підставі якого у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності не нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено зміни: а саме кв. АДРЕСА_1 змінено на кв. АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення горища площею 68,3 кв.м., що розташоване в будинку АДРЕСА_4 та повернути його Одеській міській раді.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що приміщення горища після реконструкції увійшло до квартири АДРЕСА_1 , виконати вказані вимоги фактично неможливо, що свідчить про те, що обораний прокурором спосіб захисту (відновлення) порушеного права є неефективним та не призведе до захисту інтересів Одеської міської ради.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 справа № 912/1856/16, від 14.05.2019 справа № 910/11511/18, від 28.05.2020 року справа № 910/7164/19.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.

Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 19 своєї постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

В даному випадку відповідач не зможе звільнити та повернути приміщення горища, яке на даний час не існує, привести реконструйоване приміщення горища у попередній стан без завдання шкоди конструктивним елементам будинку неможливо, що встановлено експертами під час судової будівельно-технічної експертизи (висновок № 062/2014 від 08.08.2014 та висновок № 19-2736/2737 від 27.05.2021), а отже позовні вимоги заступника прокурора про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити та повернути приміщення горища є неналежним способом захисту прав та інтересів Одеської міської ради.

Разом з тим, відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи, що привести реконструйоване приміщення горища площею 68,3 кв.м., яке після реконструкції увійшло до квартири АДРЕСА_1 , у первісний стан без завдання шкоди конструктивним елементам будинку неможливо, задоволенню підлягають вимоги Одеської міської ради щодо відшкодування вартості вказаного приміщення горища.

Згідно висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 19-2736/2737 від 27.05.2021 року ринкова вартість приміщення горища площею 68,3 кв. м. в будинку по АДРЕСА_4 без урахування проведених поліпшень внаслідок реконструкції становить 251 288 грн.

Разом з цим, суд враховує заяву Одеської міської ради про збільшення позовних вимог від 19.09.2022 року, яка прийнята протокольною ухвалою суду від 20 вересня 2022 року, відповідно до якої вартість приміщення горища площею 68,3 кв. м. в будинку по АДРЕСА_4 без урахування проведених поліпшень внаслідок реконструкції станом на момент розгляду справи становить 334 675, 83 грн по відношенню до еквівалента долара США.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, звертаючись до суду з позовом Одеською місцевою прокуратурою (Приморською окружною прокуратурою м. Одеси) було сплачено судовий збір в розмірі 10 572, 00 гривень (платіжне доручення № 1143 від 05 липня 2018 року) та Одеською міською радою за звернення до суду з заявою про збільшення позовних вимог було сплачено судовий збір в розмірі 5 020, 14гривень (платіжне доручення № 548 від 13 вересня 2022 року), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (Одеської місцевої прокуратури №3) в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації та повернення майна, стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Одеської міської ради (площа Думська, 1, місто Одеса, 65026, ) грошові кошти у розмірі 334 675 (триста тридцять чотири тисячі шістсот сімдесят п`ять) гривень 83 копійки.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Одеської міської ради (площа Думська, 1, місто Одеса, 65026, ) судовий збір в розмірі 5 020 (п`ять тисяч двадцять) гривень 14 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса. Вул. Пушкінська 3, , рахунок отримувача: 0564, банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача:820172, код класифікації доходів бюджету 220300101) судовий збір в розмірі 10 572 (десять тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 19 жовтня 2022 року.

Суддя Чернявська Л.М.