Справа № 307/726/22
Провадження № 2/307/161/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі секретаря Ком`яті Н.А.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою в якій просить зменшити розмір аліментів стягуваних з нього на користь відповідачки на підставі рішення Тячівського районного суду від 29.08.2019 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилається на те, що рішенням суду з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду мотивовано тим, що суд врахував що він нібито протягом тривалого часу перебував за межами країни. Наразі обставини, які бралися судом при визначенні розміру аліментів змінилися таким чином, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у вказаному в рішенні суду розмірі, тому змушений звертатися до суду з даним позовом. Він проживає в будинку батьків разом з ними та не має у своїй власності жодного нерухомого майна. Також, слід врахувати те, що він має незадовільний стан здоров`я та перебуває на «Д» обліку в Нересницькій АЗПСМ і потребує лікування, тому він позбавлений можливості їздити за кордон на заробітки навіть тимчасово та перебуває в пошуках роботи в України. Згідно довідки № 5 від 11.02.2022 він стоїть на обліку в Тячівському районному центрі зайнятості, як безробітний та отримує дохід в розмірі 838.71 гривень. Порівняно з 2019 роком його стан здоров`я погіршився. Єдиним джерелом його доходу є кошти виплачені центром зайнятості, яких не вистачає ні на лікування, ні на проживання. Сплата ним 1/3 частики усіх видів заробітку (доходу) на користь відповідачки ставить його в скрутне матеріальне становище. Це обумовлено тим, що у відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, тобто, на даний час сума, яка підлягає до стягнення з нього складає більше 4000 грн та буде постійно збільшуватися. Положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2833 гривні. Стягнення з нього аліментів на утримання їхньої доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку призведе до того, що він самостійно забезпечить їхню дитину прожитковим мінімумом, що суперечить наведеному вище, а саме, обов`язку обох батьків утримувати свою дитину.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не взнали. Пояснили, що позивачем не доведено, що в період з дня ухвалення рішення суду його життєві обставини змінилися, а стан здоров`я погіршився. За період спільного проживання з квітня 2015 року по січень 2019року відповідачка жодного разу не чула від позивача нарікань на стан свого здоров`я. Він не звертався до лікарів, не проходив лікування та не приймав відповідних медичних препаратів, ОСОБА_1 не присвоювалася група інвалідності. У 2019 році він мав у власності земельну ділянку та автомобіль, які перереєстрував на інших осіб, щоб зменшити розмір сплачуваних ним аліментів.

Просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 29.08.2019 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 15.05.2019 року.

Статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, а тому позивач вважав справедливим, виходячи із зазначених обставин, зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги погіршенням його стану здоров`я, відсутністю у нього власного рухомого та нерухомого майна і його перебування на обліку у центрі зайнятості, де розмір його доходу становить 838.71 грн у місяць.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 14.02.2022, довідки Кривського старостинського округу від 11.02.2022 та довідки КЗП Тячівської районної ради від 14.02.2022 ОСОБА_1 проживає у будинку батьків, загальною площею 157.1 м.кв., користується земельної ділянкою 0.1872 га., та перебуває на «Д» обліку в Нересницькій АЗПСМ.

Вищенаведені документи не підтверджують перебування ОСОБА_5 у скрутному матеріальному становищі, наявності в нього захворювань, які б обмежували його можливості влаштуватися на роботу та заробляти кошти. Доказів, що позивач проходив будь-яке лікування до матеріалів справи не надано.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів вбачається, що станом на 10.05.2019 у власності ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка, площею 0.1641 у с. Крива Тячівського району, а з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів наданої позивачем станом на 21.01.2020 у нього відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно.

У зв`язку з чим вказане майно було відчужене, вид відчуження та можливий дохід від нього ОСОБА_5 не надав інформації.

Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Абзацом першим та третім частин 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Та обставина, що позивач із січня 2022 року перебуває на обліку в Тячівському РЦЗ, на думку суду, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів оскільки з 24 лютого в Україні введено воєнний стан та оголошено мобілізацію у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України. Це означає, що навіть у випадку надання ОСОБА_1 відстрочки від мобілізації, в Тячівському районні та і Закарпатській області, буде багато робочих місць і він буде забезпечений роботою. А у випадку мобілізації позивач буде отримувати відповідну оплату передбачену діючим законодавством.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ч. 2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 15.04.2022 року.

Головуючий В.І. Гримут