Справа № 632/1104/22
провадження № 2-н/632/296/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

27 жовтня 2022 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 року стягувач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2021 року до 31.08.2022 року у сумі 6624,36 грн. з ОСОБА_1 , вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

17.10.2022 року засобами електронного документообігу у порядку частини п`ятої статті 165 ЦПК України суддею був направлений запит щодо підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем у своїй заяві.

24.10.2022 року до суду засобами електронного документообігу надійшла відповідь від Троїцького старостинського округу Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 21.10.2022 року за вих. №02-50/7/189 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з отриманої відповіді зареєстрована адреса споживача ОСОБА_1 відрізняється від адреси, зазначеної стягувачем у заяві про видачу судового наказу. При цьому суддя враховує при розгляді справи саме адресу реєстрації місця проживання споживача, хоча це не впливає на можливість розгляду справи по суті, оскільки вона все одно підсудна Первомайському міськрайонному суду Харківської області. Щодо адреси стягнення суддя зазначає адресу, вказану стягувачем, оскільки саме за цією адресою, відбувалися нарахування. Усі інші анкетні дані споживача співпадають.

В той же час видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 у заявлений стягувачем період не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства.

Так, суддею встановлюється, що станом на 01.10.2021 року ОСОБА_1 мала перед стягувачем переплату у розмірі 1,02 грн. за платежами з розподілу природнього газу. В подальшому до 31.08.2022 року жодних платежів з розподілу природнього газу не здійснювала.

За період с 01.10.2021 року до 31.12.2021 року суддя з нарахуванням стягувача погоджується, оскільки вони здійснені відповідно до діючого законодавства.

Однак у період з 01.01.2022 року і до 31.08.2022 року суддя не може погодитися з нарахуваннями з боку стягувача, оскільки вони здійснені з урахуванням приведення об`єму газу до стандартних умов. В той же час така практика стягувача прямо суперечить позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.11.2021 року по справі №161/11800/19, провадження №14-119цс20, відповідно до якої ВП ВС погодилася з правомірністю нарахування побутовим споживачам об`ємів газу, приведених до стандартних умов до 07.11.2020 року включно, коли НКРЕКП прийняло постанову № 2033 «Про затвердження Методики визначення розмірів нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу при здійсненні розподілу природного газу та змін до деяких постанов НКРЕКП», яка набрала чинності 07 листопада 2020 року та у якій було прямо зазначено, що приведення об`єму природного газу в точках комерційного обліку до стандартних умов поширюється виключно на випадки обліку природного газу, використаного споживачем, що не є побутовим.

Наданий судді розрахунок заборгованості містить нарахування з приведеними до стандартних умов об`ємами газу за грудень 2021 року, січень, лютий та квітень 2022 року та без перерахування за листопад 2021 року. Вказані нарахування з приведеними до стандартних умов об`ємами враховані для розрахунку загальної річної (3785,18 куб.м) та щомісячної (315,43 куб.м) величини нарахування для сплати за розподіл газу, що як було зазначено вище не відповідає з 08.11.2020 року вимогам закону.

Розглядати окремо вимоги стягувача за період з 01.10.2021 року до 31.12.2021 року суддя не вбачає підстав, оскільки стягувач чітко зазначив, що розрахунок проводиться відповідно до поданої ним довідки розрахунку заборгованості за увесь час, куди включений розрахунок боргу за період з 01.10.2021 року до 31.08.2022 року, а сам вказаний розрахунок за період з 01.01.2022 року і до 31.08.2022 року не відповідає вимогам діючого законодавства, відповідно підстав для окремого розгляду вимог за період з 01.10.2021 року до 31.12.2021 року немає, оскільки вони є пов`язаними з вимогами попереднього періоду.

З`ясування обставин поданого розрахунку стягувача виходить за межі наказного провадження, де суддя виключно перевіряє достовірність та точність заборгованості, яку подає стягувач, а тому вирішення вказаного питання можливе виключно у порядку позовного провадження.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно - відсутність належних документів, передбачених п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, яким заявник обгрунтовує свої вимоги щодо конкретного підрахунку заборгованості.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги

телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності

відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових

доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких

послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати

документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків,

а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.13, ч.2 ст.164, п.1.ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , адреса місця споживання: АДРЕСА_2 відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з прийняттям головою Верховного Суду на підставі частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розпорядження «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду» від 25.07.2022 року №42 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду (адреса: 63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 4, в приміщенні Валківського районного суду Харківської області) безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя О. В. Кочнєв