У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022року м. Київ

Справа №761/26024/21

Провадження № 22-ц/824/11501/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року у складі судді Пономаренко Н. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов мотивовано тим, що 19 липня 2006 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблений актовий запис № 686.

За час перебування у шлюбі, у сторін народилися діти: ОСОБА_4 , 2008 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії

НОМЕР_1 від 21 листопада 2008 року, та ОСОБА_5 , 2013 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05 жовтня

2013 року.

Позивачем вказано, що 02 липня 2021 року ОСОБА_2 покинула їхнє спільне місце проживання, не пояснила причини, зробила це таємно, в результаті чого позивач звертався до органів Національної поліції України з заявою про зникнення особи. Діти постійно з того часу проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Вказував, що ОСОБА_2 з 02 липня 2021 року не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей.

ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , 2008 року народження та ОСОБА_5 , 2013 року народження, в розмірі 33 % з усіх видів заробітку (доходу), але не менше

50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з липня 2021 року і до повноліття дитини.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Вирішено розгляд цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26 жовтня 2021 року від ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відзив мотивувала тим, що в липні 2021 року після жорсткої сварки з чоловіком, побоюючись за своє життя, вона виїхала до своїх батьків в іншу країну. Однак, під час її перебування в іншій країні, позивач без її відома вивіз спільних неповнолітніх дітей до своїх батьків де насильно їх утримував. Після повернення до України відповідач не мала змоги бачитись з дітьми та спілкуватися з дітьми.

Відповідачка також зазначала, що змушена була подати до Шевченківського районного міста Києва позов про визначення місця проживання дітей (справа

№ 761/35060/21), в якому просила суд визначити місця проживання їх спільних дітей з матір`ю. При цьому, ОСОБА_2 вказувала, що спільні діти протягом серпня-жовтня проживають то з відповідачем, то з позивачем почергово. Приблизно по 2-3 тижні в кожного. Утримує дітей той із батьків, з ким проживають діти.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції визнала позовні вимоги частково, а саме в частині сплати аліментів з 10 червня 2022 року, а в частині сплати аліментів на утримання дітей до 10 червня 2022 року, не визнає та просила в цій частині відмовити у задоволенні позову.

03 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, у якому позивач просив суд позов задовольнити. У відповіді на відзив вказано, що діти постійно проживають з позивачем, за виключенням деяких днів, про які позивач сам просив відповідачку побути з дітьми. На підтвердження проживання дітей з позивачем до відповіді на відзив долучено відео та фото матеріали з камер спостереження у будинку позивача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 10 червня 2022 року і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, а в подальшому, - стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

У задоволення іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі

992,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для стягнення аліментів, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоча вказаний обов`язок відповідача, як одного з батьків, передбачений статтею 180 СК України.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд першої інстанції виходив із вимог статті 183 СК України щодо визначення розміру аліментів у частках (не у відсотках, як зазначено в позові), врахував, що відсутність перешкод для виконання відповідачем обов`язку по утриманню власних дітей та часткового визнання стороною відповідача позову, яке суд прийняв.

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасуватирішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09серпня 2022 року та ухвалити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність доказів проживання дітей разом із позивачем з 20 липня 2021 року є безпідставним, оскільки сам відповідач підтвердив у судовому засіданні (09 вересня

2022 року) спільне проживання дітей з позивачем, за винятком часу перебування дітей в евакуації пов?язаної з початком війни з російською федерацією та декілька днів у вересні, коли діти проживали тимчасово з відповідачем.

26 вересня 2022 року матеріали цивільної справи № 761/26024/21 разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 26вересня2022 року матеріали цивільної справи № 761/26024/21 разом запеляційною скаргою передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29вересня 2022 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року задоволено та поновлено його. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслано учасникам справи і встановлено їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

17 жовтня 2022 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволеннюя з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від апеляційної скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині зо закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Враховуючи вищенаведене, заява ОСОБА_1 про відмову від апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , підлягає задоволенню, апеляційне провадження - закриттю .

Керуючись ст. ст. 268, 362, 364, 390 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову від апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна