Справа № 451/884/20 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/811/1743/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Чечелюк Олега Юрійовича на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 червня 2022 року в складі судді Семенишин О.З. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

встановив:

У червні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року у справі № 451/1026/17, зокрема стягнуто із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 та до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ", що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, серії НОМЕР_1 від 08.08.2018. Малолітній син ОСОБА_3 проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, а вона повністю забезпечує матеріальний добробут дитини та здійснює оплату всіх заходів спрямованих на розвиток своєї дитини.

Натомість, стягнутий судом розмір аліментів на сьогодні є вкрай малим та не може забезпечити належний розвиток та достатній рівень забезпечення малолітнього сина, відтак аліменти у розмірі 1300 гривень не відповідають розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, а кошти на утримання необхідні у розмірі більшому ніж встановлений судом.

При цьому, відповідач має достатній рівень матеріального забезпечення та заробітку, що підтверджується інформацією наданою Держприкордонслужбою України про те, що відповідач неодноразово перетинав кордон України. Регулярні виїзди за межі України відповідача пояснюються тим, що останній має заробіток у Республіці Польща. З огляду на це та зважаючи на фінансову спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у більшому розмірі ніж встановлений судом, необхідно змінити розмір аліментів збільшивши їх.

Просила змінити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, з дня подання позову з індексацією у відповідності до вимог Закону (а.с. 1-4).

Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви з 10 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року припинено, після набрання рішенням суду законної сили (а.с. 54-58).

09 грудня 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 68-70).

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.05.2022 заяву задоволено, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду (а.с. 133-138).

03.06.2022 представник позивача подав суду клопотання про збільшення позовних вимог, згідно яких просить змінити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягувати з нього на утримання сина такі у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Клопотання обґрунтовано тим, що матеріальний стан відповідача значно покращився, а матеріальний стан позивачки погіршився. Зокрема, у своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначив про те, що систематично виїжджає у Польщу на заробітки, де й отримує свій основний дохід. При цьому, відповідач уникає зазначення розміру доходів, які він безпосередньо отримує працюючи за кордоном. Звертав увагу суду на те, що відповідно до розпоряджень Ради Міністрів Республіки Польща про розмір заробітної плати та розмір мінімальної погодинної ставки у 2020 році, 2021 році та 2022 році, розмір мінімальної заробітної плати в місяць за некваліфіковану працю складає 2600 злотих, 2800 злотих та 3010 злотих відповідно до встановленого року. Відповідач їздить на заробітки у Республіку Польщу з 2017 року, з посиланням на відповідні розрахунки заробітків відповідача, що у свою чергу, матеріальний стан відповідача значно покращився, шо дає йому змогу сплачувати аліменти у значно більшому розмірі. Натомість позивачка при її доході не може у повній мірі забезпечити фінансово всі потреби дитини.

Крім того, у зв`язку з розглядом цієї справи позивачка понесла витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн, вважає, що ці витрати мають бути стягнуті з відповідача при ухваленні рішення у справі (а.с.144-146).

Оскаржуваним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 27 червня 2022 рокупозов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_6 на підставі рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року та стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року припинити, після набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) гривень.

Рішення суду оскаржив відповідач представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі зазначає, що при визначенні збільшеної суми аліментів суд не врахував, що матеріальний стан позивачки значно погіршився, що свідчить про її та малолітньої дитини скрутне матеріальне становище.

Зокрема, згідно довідки від 23.05.2022 Головного управління ДПС у Львівській області вбачається, що ФОП ОСОБА_1 за 2021 рік отримала дохід у сумі 48754 грн., що у місячному еквіваленті становить 4062 грн.

При цьому, сплата комунальних платежів та купівля продуктів протягом місяця для себе і дитини становить не менше 50 % місячного доходу.

Суд першої інстанції не врахував, що з віком потреби дітей зростають, що тягне постійне збільшення витрат на утримання дитини, відтак внаслідок таких витрат погіршується майновий стан матері.

Звертає увагу, що визначений розмір аліментів не забезпечує прожиткового мінімуму малолітньої дитини, з врахуванням рівня інфляції, присуджені аліменти не зможуть задовольнити інтереси дитини та бути достатнім для її нормального розвитку.

Покликається на прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років згідно ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік».

Разом з цим, відповідач систематично виїжджає у Польщу на заробітки, де отримує свій основний дохід, а саме отримуючи мінімальний дохід згідно із розпорядженням Ради Міністрів Республіки Польща, що становить у 2022 році 3010 злотих, тому враховуючи виїзди у Польщу з 2017 року та перебування відповідача у 2020 році протягом 8 місяців на заробітках, а у 2021 році протягом 7 місяців, його заробіток сумарно склав 284688 грн.

Відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували зазначений розрахунок.

Вважає, розмір аліментів у сумі 5000 грн. буде відповідати інтересам дитини та здовольняти її потреби.

Просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 червня 2022 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, згідно із ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із зміни законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, відтак їх розмір, який визначений рішенням суду від 26 січня 2018 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов`язків батьків щодо дитини.

Зокрема, судом враховано, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним та може таку надати, стан здоров`я сторін та їх дитини, матеріального становища сторін, реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, з врахуванням обставини, що відповідач хоча офіційно не працює, проте не заперечив того, що має нерегулярний дохід, оскільки їздить на заробітки.

Таким чином, з часу присудження судом аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., матеріальне становище відповідача, на думку суду, змінилося, оскільки останній не є особою, яка не працює, та, окрім того, він часто виїжджає за кордон, доказів щодо своїх доходів чи погіршення матеріального становища та відсутності змоги сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі, відповідач не надав, як і не довів, що він надає допомогу своїм батькам.

Разом з цим, суд зазначив, що посилання на докази про мінімальну заробітну плату у Республіці Польща, не підтверджують фактичної заробітної плати відповідача, яку він отримує за кордоном, як і не підтверджує його фактичне місце праці, що виключає можливість встановити рівень заробітку відповідача.

Враховуючи критерії розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд прийшов висновку, що необхідно змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року з твердої грошової суми у розмірі 1300 гривень і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання судовим рішенням законної сили до досягнення ним повноліття, вказаний розмір аліментів буде достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуватиме прав та інтересів позивача та відповідача.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 51 Конституції України, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України).

Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6) СК України.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва поро народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Малолітній син сторін зареєстрований з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи із 01.08.2017 року та до досягнення ним повноліття (а.с. 9-10).

Станом на 01.12.2021 у ОСОБА_2 відсутня заборгованість зі сплати аліментів (а.с. 84-87).

Прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2020 року (а.с.150-155).

Звертаючись з позовними вимогами та уточнюючи такі позивачка ОСОБА_1 свої доводи зводить до того, що матеріальний стан відповідача значно покращився, а її матеріальний стан погіршився, зокрема, відповідач систематично виїжджає у Польщу на заробітки, де й отримує свій основний дохід, однак уникає зазначення розміру доходів, які він безпосередньо отримує працюючи за кордоном. Натомість позивачка при її доходах не може у повній мірі забезпечити фінансово всі потреби дитини.

Відповідач проти задоволення вимог про збільшення розміру аліментів на утримання дитини заперечував (а.с. 177-179).

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно із ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває.

Таким чином, положеннями СК України спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу відповідача чи у твердій грошовій сумі) поставлений в залежність від вимоги того, хто має на них право та одночасно встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В свою чергу, ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, питання та обставини щодо погіршення матеріального становища платника аліментів саме у справах за позовами про збільшення розміру аліментів на утримання дитини не входить до предмету дослідження, тому висновки місцевого суду про те, що відповідач не довів, що у нього погіршилося матеріальне становище і він не має змоги сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини у збільшеному розмірі, не заслуговують на увагу.

У цьому, контексті також не можуть братись до уваги будь які докази щодо надання допомоги своїм батькам, оскільки виконання такого обов`язку відповідачем не може виключати обов`язку його як батька та платника аліментів утримання своєї малолітньої дитини та забезпечення їй належного рівня розвитку і проживання.

Так, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, першочерговим для висновку про можливість зміни розміру раніше визначених аліментів є питання щодо матеріального або сімейного стану платника та одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, а не законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.ст. 13, 76, 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Фактично свої доводи позивачка зводить до того, що відповідач має тимчасове місце праці за межами України, де заробляє відповідні кошти, а тому може сплачувати аліменти на сина в у більшому розмірі.

До матеріалів позовної заяви позивачка долучила докази про витрати на покупки відповідних товарів, а саме копії квитанцій про оплату таких (а.с. 13-20).

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що із відповідних квитанцій не можливо встановити чітко витрати коштів саме на сина сторін ОСОБА_3 .

Згідно із довідкою Дошкільного навчального закладу № 2 м. Радехова Львівської області №4 від 27.01.2021, син ОСОБА_9 відвідує ДНЗ №2 м. Радехів з 01.06.2019, за що, мати ОСОБА_1 здійснює плату, що підтверджується квитанціями із зазначенням призначення платежу «батьківська плата за дитячий садок за ОСОБА_10 ». Також станом на 18.05.2022, ОСОБА_9 відвідує ДНЗ №2 м. Радехів з 01.09.2019, що видно з довідки №23 КЗ «Заклад дошкільної освіти №2 м. Радехів Радехівської міської ради» (а.с. 46-50,148).

ОСОБА_7 відвідує ГО «Клуб карате Лев», молодшу групу з 01.05.2021, що підтверджується довідкою №1 ГО «Клуб карате Лев» від 20.05.2022 (а.с. 149).

Згідно із довідкою №3485/АП/13-01-64-01-10 Радехівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області від 23.05.2022, фізична особа підприємець ОСОБА_1 отримала дохід за 2021 рік 48 754 гривень (а.с. 147).

З відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України, полковника ОСОБА_11 , вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , систематично протягом 2017-2020 р.р. перетинав пункти пропуску Державного кордону України. Дані відомості також підтверджуються копією закордонного паспорта ОСОБА_12 (а.с.21,82-83).

В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає разом з своїми батьками, які є інвалідами ІІІ групи, за адресою: АДРЕСА_2 . Також допомагає односельчанам по утриманню господарства та тимчасово не працює, що підтверджується довідкою №821 від 25.11.2021 та характеристикою Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області від 25.11.2021, копією трудової книжки та посвідченнями батьків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 (а.с.74-79).

Згідно із довідками про доходи, сума пенсії ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за період з 01.05.2021 по 31.10.2021 складає по 13200 грн на кожного (а.с. 80-81).

З відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Держприкордонслужби України, слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , систематично протягом 2017-2020 р.р. перетинав пункти пропуску Державного кордону України. Дані відомості також підтверджуються копією закордонного паспорта ОСОБА_12 (а.с. 21, 82-83).

У матеріалах справи наявні розпорядження Ради Міністрів Республіки Польща про розмір заробітної плати та розмір мінімальної погодинної ставки у 2020, 2021 та 2022 роках, які перекладені на українську мову, зокрема розмір мінімальної заробітної плати складає 2600 злотих, 2800 злотих та 3010 злотих з 1 січня відповідного року (а.с. 159-172).

Поряд з цим, апеляційний суд погоджується з тим, що звертаючись до суду із даним позовом, позивачка не надала доказів, які підтверджують фактичну заробітну плату відповідача, яку він отримує за кордоном чи його офіційне працевлаштування, що дійсно виключає можливість встановити рівень доходу відповідача.

Іншими словами, у матеріалах справи відсутні докази щодо зміни, а саме покращення матеріального стану відповідача, тому про таку обставину, як можливість для збільшення розміру аліментів стверджувати важко, хоча відповідні доводи позивачки залишилися без спростування зі сторони ОСОБА_2 .

В свою чергу, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років, встановленого з 1 січня 2022 року - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з тим, що збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2018 році, розмір таких, які визначені рішенням суду від 26 січня 2018 року, не можуть задовольнити необхідні потреби дитини, та не у повній мірі відповідає вимогам ст. 141 СК України стосовно рівності батьків щодо обов`язку по відношенню до дитини.

Таким чином, вирішуючи спірне питання можливості зміни розміру аліментів, колегія суддів виходить з того, що дитина беззаперечно потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько є працездатним та може таку надати, враховує стан здоров`я сторін та їх дитини, матеріальне становища сторін, реальну можливість відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, з приводу чого останній не подав жодних заперечень, рішення суду не оскаржує.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець, а за 2021 рік отримала дохід у розмірі 48 754 гривень, тому з врахуванням коштів які остання змушена потратити на комунальні послуги та першу необхідність для свого та синового проживання, кошти які залишаються є незначними для розвитку та утримання спільного із відповідачем сина.

Оцінюючи надані сторонами докази, колегія суддів доходить висновку, що необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде розмір аліментів визначений в сумі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, такий буде співрозмірним матеріальному становищу відповідача ОСОБА_2 , відповідатиме інтересам та потребам дитини, а також не буде меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в тому числі з урахуванням того, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний та достатній рівень життя, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

При цьому, апеляційний суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Окремо колегія суддів вважає за можливе звернути у вагу на те, що наявність документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби діти не буде підставою для звернення до суду із вимогами про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки такі витрати не охоплюються поняттям власне утримання, а належать до додаткових витрат на дитину, право на стягнення яких у судовому порядку також має один із подружжя.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, проте дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи щодо визначення розміру аліментів.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 червня 2002 року необхідно змінити, з визначенням аліментів у розмірі 3000 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7 .

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;

Відповідно до вимог статті 376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Чечелюк Олега Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 27 червня 2022 року -змінити.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення в такій редакції:

Збільшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 січня 2018 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1300 гривень 00 копійок на тверду грошову суму 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 25 жовтня 2022 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк