Справа №442/6528/22
Провадження №2/442/1319/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Курус Р.І.,

за участю секретаря судових засідань Півали І.М.,

розглянувши упідготовчому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Меденицької селищної об`єднаної територіальної громади в особі Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

17.10.2022 позивачі звернулись до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову покликаються на те, що їхні померлі родичі мали земельні ділянки, що належали їм на підставі відповідних державних актів на право власності на земельні ділянки, які розташовані на території Меденицької селищної ради, а вони, відповідно, мають право на спадщину за законом.

Вважають, що є власниками земельних ділянок в силу вимог закону. З метою оформлення спадкових прав вони звернулись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно, а наявні лише їх копії.

З огляду на вказане, змушені звернутись до суду з даним позовом, оскільки вважають, що їхні речові права на землю порушені, що є підставою для їх захисту в порядку ст. 392 ЦК України, якою визначається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В судове засідання позивачі не з`явилися, однак від них поступили заяви, в яких вони просять слухати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивачів на підставі наявних доказів по справі.

Представник Меденицької селищної ради в судове засідання не з`явився, однак від селищного голови М.Живчин надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця та у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В пункті 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. Районні державні адміністрації можуть бути залучені в якості третіх осіб у випадках, якщо спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення знаходяться за межами населених пунктів. Сільські, селищні ради можуть бути залучені в якості третіх осіб у спорах щодо земельних ділянок, які знаходяться на території відповідної ради.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року - при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права (п.3.1.).

Cтаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права, яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд, а стаття 16 Цивільного кодексу визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права.

З матеріалів справи вбачається, що:

Позивачка ОСОБА_1 є сестрою покійного ОСОБА_4 по лінії матері. Родинний зв`язок між ними підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 після укладення шлюбу, зареєстрованого 10.05.1997 року) Серія НОМЕР_1 від 09 грудня 1977 року, актовий запис №25 та Свідоцтвом про народження брата ОСОБА_4 від 10 грудня 1958 року, актовий запис №71.

До дня смерті брата - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом з ним в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата, так як інших спадкоємців не має.

Позивачка ОСОБА_2 є донькою покійної ОСОБА_7 . Родинний зв`язок між ними підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 Серія НОМЕР_2 від «24» липня 1982 року.

Після смерті матері - ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 . Житловий будинок позначений на плані літ. «А-1» складається з двох житлових кімнат, однієї кухні та підвалу. Загальна площа 107,4 кв.м., житлова площа 34,8 кв.м. До будинку відносяться господарські будівлі: сарай літ.«Б,В,Г», вбиральня літ.«Д», огорожа «1-2».

Зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 належав спадкодавцю - ОСОБА_7 на праві власності згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Єдин Л.В. «08» лютого 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №1- 265, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДК МБТІ та ЕО №6482531 від «11» лютого 2005 року, інвентаризаційної справи на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 від 04.11.1987 року, будинкової книги від 09.02.2005 року.

Позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, так як інших спадкоємців не має.

Позивач ОСОБА_3 є внуком покійної ОСОБА_9 . Родинний зв`язок між ними підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 Серія НОМЕР_3 від «17» червня 1989 року, Свідоцтвом про народження матері ОСОБА_10 Серія НОМЕР_4 від «02» лютого 1961 року, повторно виданим Свідоцтвом про шлюб батьків Серія НОМЕР_5 від 30 липня 2020 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь ОСОБА_11 , про що Довжанською сільською радою Дрогобицького району Львівської області зроблено відповідний актовий запис за №09 та видано Свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_6 від «23» грудня 2009 року.

Після смерті бабусі - ОСОБА_9 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, яке складається із:

-Ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,6619 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер № :03:000:0255, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ № 046234 від 30.10.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації №118 від 25 квітня 2003 року та належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. від 29 листопада 2011 року, зареєстрованого за реєстровим № 1775;

-Ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,7996 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер № :02:000:0164, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ № 040234 від 30.10.2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Дрогобицької райдержадміністрації №118 від 25 квітня 2003 року та належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. від 29 листопада 2011 року, зареєстрованого за реєстровим № 1775.

До дня смерті бабусі позивач ОСОБА_3 постійно проживав разом з нею та вели спільне селянське господарство в одному будинку по АДРЕСА_3 . Даний факт підтверджується довідкою №60, виданою виконавчим комітетом Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області 23.03.2021 року.

Позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, інші спадкоємці, а саме: ОСОБА_12 (донька померлої) відмовляється від прийняття спадщини на користь свого сина позивача, про що свідчить письмова заява від 14.09.2021р.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, так як інших спадкоємців не має.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухому майно в порядку спадкування нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Позивачі використали всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але їм було відмолено з наданням правового обґрунтування.

Згідно ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналізуючи всі обставини справи, суд приходить до переконання, що є всі підстави для визнання за позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті брата, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на земельну ділянку площею 0,9347 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер: :02:000:0082, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЛВ № 040086 виданого 08.12.2003 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 277.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_8 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на житловий будинок позначений на плані літ. «А-1», загальною площею 107,4 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. № 29 з господарськими будівлями: сарай літ.«Б,В,Г», вбиральня літ.«Д», огорожа «1-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після смерті бабусі, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , на:

- Ѕ частки земельної ділянки площею 0,6619 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер № :03:000:0255, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ № 046234 від 30.10.2003 року;

- Ѕ частки земельної ділянки площею 0,7996 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Довжанської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер № :02:000:0164, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЛВ № 040234 від 30.10.2003 року.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2022 року.

Суддя Курус Р.І.