КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/4608/2022 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та ОСОБА_1 , продану представником Пісоцькою Оленою Анатоліївною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, який мотивував тим, що він працює в ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ДП «НАЕК «Енергоатом».

Так, 05 жовтня 2020 року він перебував на лікарняному і засобами поштового зв`язку отримав лист ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30 вересня 2020 року № 13053 за підписом виконавчого директора ОСОБА_5, яким на його адресу було направлено наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30 вересня 2020 № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Позивач із вказаним наказом не погоджується та зазначав, що останній винесений з грубим порушенням чинного законодавства, зокрема Закону України «Про запобігання корупції», Кодексу законів про працю, порушує його права та законні інтереси, а тому підлягає скасуванню виходячи із наступного.

Так, згідно із розпорядження про відрядження від 25 вересня 2020 року, за невиконання якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків, було відряджено директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 до ВП «Хмельницька АЕС», м. Нетішина Хмельницької області терміном 26 діб з 28 вересня 2020 року по 23 жовтня 2020 року. Директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента ОСОБА_1 було вказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати мені на затвердження звіт про проведену роботу.

Позивач посилався на порушення процедури при оформленні наказу про відрядження та на втручання в незалежність діяльності Уповноваженого, зокрема, оскаржуваний наказ не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому він працює, його не було забезпечено коштами для відрядження на 26 діб.

Окрім того, мета Наказу про відрядження та поставлені задачі суперечать діючим процедурам в Компанії і Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 6.2 Антикорупційної програми внутрішня оцінка корупційних ризиків проводиться робочою комісією з оцінки корупційних ризиків, а головою робочої комісії є уповноважений з реалізації антикорупційної програми, тобто позивач.

Таким чином, позивач позбавлений повноважень одноособово проводити оцінку корупційних ризиків і позбавлений можливості проводити оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків.

Про зазначені обставини і неможливість виконання Наказу про відрядження позивач повідомив т.в.о. президента ОСОБА_2 службовою запискою від 25 вересня 2020 року №34-18/748. Зокрема, позивач в цій службовій записці наголосив, що готовий виконувати законні накази т.в.о. президента ОСОБА_2, доручення, вказівки чи розпорядження тощо. З метою забезпечення виконання п. 2.2.1 Комплаєнс-політики ДП «НАЕК «Енергоатом» та належної реалізації п. 3.1 Антикорупційної програми, у службовій записці було поставлені питання: відмінити наказ про відрядження ОСОБА_1 від 25 вересня 2020 року №346-в як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії. Після затвердження робочої комісії з оцінки корупційних ризиків розглянути доцільність відрядження складу комісії на ВП «Хмельницька АЕС» для проведення оцінки корупційних ризиків як на підрозділ, де вищим керівництвом ДП «НАЕК «Енергоатом» і країни заплановане велике атомне будівництво. В разі прийняття будь-яких рішень про відрядження позивача, дотримуватись процедури Компанії по оформленню службових відряджень.

Також позивач зазначав, що з 29 вересня по 09 жовтня 2020 року, він перебував на лікарняному, тобто 30 вересня 2020 року в день винесення йому догани, він не перебував на робочому місці у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності.

Та вказує, що про цей факт відповідач був проінформований, оскільки наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 29 вересня 2020 року №1063-к «Про виконання обов`язків» за підписом т.в.о. президента ОСОБА_2 на період тимчасової непрацездатності директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 , виконання обов`язків покладено на іншого фахівця. Тобто, станом на 30 вересня 2020 відповідач володів інформацією про те, що позивач перебуває в стані тимчасової непрацездатності.

Окрім того вважає, що т.в.о. президента ОСОБА_2 , видаючи оскаржуваний наказ, порушив існуючі процедури в ДП «НАЕК «Енергоатом», встановлені Інструкцією з дисциплінарних стягнень, зокрема не забезпечив отримання письмових пояснень від позивача про можливе порушення трудової дисципліни.

Сукупність вказаних порушень чинного законодавства та внутрішніх процедур в ДП «НАЕК «Енергоатом» при виданні оскаржуваного наказу і застосуванні до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, на його думку, свідчить, що відповідач в даних обставинах діяв упереджено та незаконно.

Крім того, позивач вказував, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку із неодноразовими повідомленнями ОСОБА_1 компетентних органів щодо т.в.о. президента ОСОБА_2 про порушення ним Закону України «Про запобігання корупції», внаслідок чого позивач набув статусу викривача та його не могло бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності за такі дії.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати наказ ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30 вересня 2020 року № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Витрати із судового збору та інші витрати, пов`язані із розглядом цього позову, покласти на відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від 30 вересня 2020 року № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Стягнуто з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн. та 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що пунктом 1 розпорядчої частини наказу від 30 вересня 2020 року № 784 позивачу оголошено догану за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25 вересня 2020 року № 346-в та порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП- К.6.34.001-19, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо дисциплінованості й відповідальності за виконання покладених завдань. Таким чином, висновок суду про винесення наказу без конкретного посилання на те, що саме в даному випадку було порушено позивачем відповідно до наведених пунктів посадової інструкції позивача не відповідає дійсності.

Відтак, наказ від 30 вересня 2020 року № 784 про застосування дисциплінарного стягнення за формою та змістом повністю відповідає статтям 147, 149 Кодексу законів про працю України, Інструкції про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни ІН-Д.0.07.365-18. У ньому чітко перелічено, яке саме порушення було допущено позивачем, відповідно до наведених пунктів Посадової інструкції.

Зазначений судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні висновок, що відповідач видав наказ про відрядження всупереч затвердженим документам, що діють у Компанії, зокрема п. 6.2 Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» ПМ-Д.0.34.621-20 та п. 3.3 Положення про порядок оцінки корупційних ризиків у діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д. 0.34.656-18 - на думку ДП «НАЕК «Енергоатом» не відповідає обставинам справи, позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено у чому саме полягає суперечність оскаржуваного наказу зазначеним документам.

Апелянт вказує, що направлення позивача у відрядження для проведення оцінки встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків ґрунтувалося, зокрема, на обов`язку позивача, відповідно до п. 4.1.3 Посадової інструкції, забезпечувати здійснення контролю, нагляду та моніторингу за дотриманням працівниками, президентом Компанії антикорупційного законодавства і Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» виробничих, нормативних, організаційно-розпорядчих документів Компанії з питань запобігання і протидії корупції.

По-друге, метою відрядження було також перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення наявних ризиків, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків.

По-третє, за результатами відрядження позивач повинен був підготувати та подати т.в.о. президента ДП «НАЕК «Енергоатом» на затвердження звіт про проведену роботу.

Тож відповідач вважає, що проблемні питання, пов`язані з відрядженням (за їх наявності), мали бути відображені позивачем у звіті за результатами відрядження, складення якого передбачено п. 2 наказу від 25 вересня 2020 року № 346-в про відрядження, та не могли бути підставою для не вибуття у відрядження.

ТакожДП «НАЕК «Енергоатом» вказує, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зазначено, що в порушення пункту 4.1 Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» ИН-Д.0.15.538-11, з метою реалізації наказу про відрядження, відповідачем не було забезпечено позивачу виплату коштів для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом), однак суд не надав належної оцінки доводам відповідача, що невиплата позивачу авансу була пов`язана з діями/бездіяльністю самого позивача, оскільки останній службовою запискою від 25 вересня 2020 року № 34-18/748 повідомив відповідача про відмову виконувати наказ про відрядження.

Також наголошує, що конкретний розмір можливих витрат мав би визначити саме працівник, оскільки він обирає вид транспорту, яким буде користуватися, конкретний готель та номер для проживання, який включатиме чи не включатиме харчування. А визначивши такий розмір, працівник повинен повідомити його бухгалтерії компанії, яка і здійснює виплату авансу. Без відповідного звернення працівника компанія не може визначити та, відповідно, виплатити конкретний розмір авансу на відрядження.

Зазначає, що позивач працював у ДП «НАЕК «Енергоатом» більше 10 років, неодноразово направлявся у відрядження та був добре обізнаний з такою процедурою.

Крім того, ДП «НАЕК «Енергоатом», звертає увагу, що наказ від 25 вересня 2020 року № 346-в про відрядження позивачем взагалі не оскаржувався.

Щодо твердження суду про порушення відповідачем Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», згідно з якою наказ про відрядження не було підготовлено структурним підрозділом, в якому працює особа, що направляється у відрядження. Наказ про відрядження не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» апелянт стверджує, що судом не врахованого, що відповідно до 5.1 Посадової інструкції позивача він перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента компанії, а керівником структурного підрозділу, в якому працює ОСОБА_1 , був він же.

При цьому, позивачем не доведено, а судом першої інстанції не досліджено і не встановлено, яким саме керівником, якого саме структурного підрозділу, мав, на їх думку, візуватись наказ.

Таким чином, наказ від 25 вересня 2020 року № 346-в про відрядження виданий компетентною особою ДП «НАЕК «Енергоатом», не скасований та був обов`язковим для виконання ОСОБА_1 незалежно від дотримання внутрішньої процедури його підготовки.

Враховуючи викладене, ДП «НАЕК «Енергоатом» просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

Також не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - Пісоцька О.А. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що в мотивувальній частині такого рішення судом залишено поза увагою та не надано оцінки, не наведено мотивів відхилення підстави позовної заяви, пов`язаної із набуттям ОСОБА_1 статусу викривача корупції з 14 вересня 2020 року та причинно-наслідкового зв`язку між фактом повідомлення про вчинення вищим керівництвом компанії корупційних злочинів та притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності.

Представник позивача Пісоцька О.А. вказує, що ОСОБА_1 свідомо не надавались до суду відповідні витяги з ЄРДР, адже в них містяться відомості про прізвище, імя, по-батькові потерпілого або заявника та короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Водночас, ненадання відповідних витягів з реєстру не пов`язано із підтвердженням чи спростуванням факту набуття статусу викривача корупції.

Однак, вказує, що про набуття статусу викривача ОСОБА_1 повідомив відповідача відповідною службовою запискою від 17 вересня 2020 року, а тому відповідач був обізнаний про набуття ним такого статусу.

Не погоджується представник ОСОБА_1 - Пісоцька О.А. і з судовим рішенням в частині розміру стягнутих на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та обґрунтуванням суду такого розміру тим, що позивач є адвокатом та фахівцем у галузі права, а також ним самостійно підготовано та підписано позовну заяву.

Вказує, що суду було надано докази, якими підтверджується наявність домовленості між сторонами щодо представництва інтересів, обсяг й характер наданих представником послуг та їх повну оплату ОСОБА_1 .

Так, загальна сума, яка була сплачена ОСОБА_1 адвокатському об`єднанню «Легал Хаус» у зв`язку із наданням правової допомоги за Договором на представництво із врахуванням часу, затраченого адвокатом Пісоцькою O.A. на представництво клієнта в суді першої інстанції та послуги, надані за період з 25 лютого 2021 року по 10 серпня 2021 року, становила 51 972,84 грн.

Однак, вважає, що частково задовольняючи клопотання про компенсацію витрат на професійну правову допомогу, судом не було вмотивовано, які послуги не враховувались, підстави такого неврахування, або чому виконана адвокатом робота не відповідає складності справи.

Крім того, при такому розподілі судових витрат суд порушує пункт 9 частини 2 ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції», який гарантує викривачу корупції право на відшкодування витрат на адвоката у зв`язку із захистом особи як викривача.

Разом з тим, з метою розподілу витрат на професійну правничу допомогу у випадку наявності відповідних правових підстав представник позивача надає орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - Пісоцька О.А. просить апеляційний суд визнати причини пропуску строку на подання доказів поважними, поновити строк на їх подання.

Також просить змінити рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року, доповнивши його мотивувальну частину правовою оцінкою обставин щодо застосування до ОСОБА_1 негативних заходів дисциплінарного характеру у зв`язку із набуттям ним статусу викривача корупції.

Скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні із ДП НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 31 972,84 грн. та ухвалити нове рішення у цій частині про стягнення з ДП НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 31 972,84 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, в суді апеляційної інстанції.

20 травня 2022 року засобами електронного зв`язку та 24 травня 2022 року засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду надійшов відзив від Національного агентства з питань запобігання корупції на подані апеляційні скарги, відповідно до якого агентство вказує, що застосуванню до ОСОБА_1 негативного заходу впливу у вигляді оголошення догани передувало його подання повідомлення і набуття статусу викривача, а тому притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є порушенням гарантії незалежності Уповноваженого, а також негативним заходом впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень т.в.о. президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_2 та водночас порушує ч. 1 ст. 54-4 та ч. 2 ст. 61 Закону.

Враховуючи наведене, вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про необхідність скасування наказу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, однак залишив поза увагою та не надав оцінки підставі позовної заяви, повязаної із набуттям ним статусу викривача.

Відтак, Національне агентство з питань запобігання корупції у відзиві просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні вимог апеляційної скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» відмовити.

26 травня 2022 року засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду надійшов відзив від ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», у якому відповідач заперечує проти доповнення мотивувальної частини оскаржуваного рішення та посилаючись на постанову Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року у справі № 761/33182/20 між тими ж сторонами про визнання протиправним та скасування наказу ДП «НАЕК «Енергоатом» від 17 вересня 2020 року №736 «Про застосування дисциплінарного стягнення», вказує, ОСОБА_1 , як особа відповідальна за реалізацію антикорупційної програми компанії, не міг набути такого статусу, так як направлення службової записки було його безпосереднім посадовим обов`язком.

Разом з тим, вказує відповідач й на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між повідомленнями ОСОБА_1 про можливі факти корупційного правопорушення та притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки перше дисциплінарне стягнення застосовано до нього на підставі наказу відповідача від 17 вересня 2020 року №736 за результатами проведення службового розслідування на підставі листа НАБУ від 22 червня 2020 року №0411-142/21984, розпочатого згідно з наказом компанії від 02 липня 2020 року №514.

Оскаржуване в рамках даної справи притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось через порушення трудової дисципліни та невиконання ним наказу про відрядження і ніякого зв`язку із повідомленням ним про можливі факти корупційного правопорушення керівництвом відповідача дане немає.

Також у відзиві, відповідач заперечує проти долучення стороною позивача додаткових доказів, оскільки про неможливість подання таких доказів з причин, що не залежать від нього до суду першої інстанції ним не заявлялось, не обґрунтовувалося причин неможливості надання його у визначений строк разом із позовною заявою. Крім того, отримавши такий доказ до винесення рішення судом першої інстанції позивач також не звертався до суду із клопотанням про його долучення.

Не погоджується відповідач і з доводами представника позивача щодо розміру стягнутих витрат на правничу допомогу, адже процесуальні документи по справі складались самим позивачем, адвокат Пісоцька О.А. підготувала тільки пояснення щодо витрат на правову допомогу в суді першої інстанції, позивач самостійно приймав участь в засіданнях, надавав пояснення, доповнення, відповідав на питання суду та учасників справи, оскільки він більше володіє інформацією щодо предмета спору, а тому вважає штучним збільшенням розміру витрат деякі пункти переліку виконаних адвокатом робіт та наданих послуг в суді першої інстанції.

Враховуючи вказане у відзиві, ДП «НАЕК «Енергоатом» просить апеляційний суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відмовити йому у доповненні рішення суду першої інстанції, а також відмовити у задоволенні клопотання про долучення доказів. Судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

При апеляційному розгляді справи представники ДП «НАЕК «Енергоатом» Зленко Ю.М. та Бабій Х.М. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі ДП «НАЕК «Енергоатом», та просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Подану позивачем апеляційну скаргу просили залишити без задоволення.

Представники позивача у справі ОСОБА_1 , адвокати Гнатенко О.А. та Д`якова К.І. заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі відповідача у справі, та просили залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу подану позивачем просили задовольнити та викласти мотиви задоволення позову із врахуванням позиції, викладеної в апеляційній скарзі позивача, а також просили стягнути судові витрати понесені позивачем у повному обсягу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ДП «НАЕК «Енергоатом» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача повинна бути залишена без задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу №784 від 30 вересня 2020 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» мотивував свій висновок тим, що відповідачем при видачі вказаного наказу не було враховано вимог Інструкції про відрядження, Антикорупційної програми, Положення про порядок оцінки корупційних ризиків в діяльності ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», а тому наказ про застосування дисциплінарного стягнення не можна вважати законним та обґрунтованим.

Так мотивуючи свій висновок суд зазначив, що відповідач видав наказ про відрядження з порушенням Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», згідно з якою наказ про відрядження не було підготовлено структурним підрозділом, в якому працює особа, що направляється у відрядження. Наказ про відрядження не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження,тобто з порушенням п. 2.4. Інструкції.

Також суд погодився із доводами позивача про те, що вказаний наказ є незаконним та виданий в порушення затвердженим документам, що діють в компанії, зокрема п. 10.07 Антикорупційної програми підприємства.

Однак, погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Так, згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 139 Кодексу законів про працю України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі статтею 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у статті 148 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так суд першої інстанції розглядаючи вказану справу встановив, що ОСОБА_1 дійсно працює в ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді директора із запобігання і протидії корупції - радника президента.

Згідно з наказом від 25 вересня 2020 року № 346-в «Про відрядження ОСОБА_1 в межах України» з метою реалізації задекларованої політики ДП «НАЕК «Енергоатом», своєчасного відстеження та оцінки корупційних ризиків директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 відряджено до ВП «Хмельницка АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Нетішина Хмельницької обл., терміном 26 діб з 28 вересня по 23 жовтня 2020 року.

25 вересня 2020 року позивач службовою запискою від 25 вересня 2020 року № 34- 18/748 на ім`я керівника ДП «НАЕК «Енергоатом» повідомив про те, що готовий виконувати законні накази т.в.о. президента ОСОБА_2 , доручення, вказівки чи розпорядження тощо. З метою забезпечення виконання п. 2.2.1 Комплаєнс-політики ДП «НАЕК «Енергоатом» та належної реалізації п. 3.1 Антикорупційної програми, у службовій записці було поставлені питання: відмінити наказ про відрядження ОСОБА_1 від 25 вересня 2020 року №346-в як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії. Після затвердження Робочої комісії з оцінки корупційних ризиків розглянути доцільність відрядження складу комісії на ВП «ХАЕС» для проведення оцінки корупційних ризиків як на підрозділ, де вищим керівництвом ДП «НАЕК «Енергоатом» і країни заплановане велике атомне будівництво. В разі прийняття будь-яких рішень про відрядження позивача, дотримуватись процедури Компанії по оформленню службових відряджень.

30 вересня 2020 року відповідачем ДП «НАЕК «Енергоатом» було прийнято наказ № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Згідно з п. 1 вказаного наказу, за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25 вересня 2020 року № 346-в та порушення трудової дисципліни, яка виявилась у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо дисциплінованості й відповідальності за виконання покладених завдань, ОСОБА_1 , директору із запобігання і протидії корупції - раднику президента було оголошено догану.

Відповідно до листка непрацездатності серії АЛА № 040916 (копія наявна в матеріалах справи) позивач перебував на лікарняному з 29 вересня по 09 жовтня 2020 року.

Так, відповідно до чинного Трудового законодавства ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2020 року Тимчасово виконуючим обов`язки президента ДП «НАЕК «Енергоатом» П.Котіним видано наказ №346-в «Про відрядження ОСОБА_1 в межах України» згідно до якого відряджено директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 відряджено до ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом», м. Нетішина Хмельницької області терміном 26 діб з 28 вересня по 23 жовтня 2020 року (а.с. 19 т.1).

Пунктом 2 вказаного наказу Директору із запобігання і протидії корупції - радника президента ОСОБА_1 наказано провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати директору на затвердження звіт про проведену роботу.

Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи ознайомлений із вказаним наказом, 25 вересня 2020 року подав на ім`я директора службову записку № 34-18/748 в якій повідомив про відмову виконувати вказаний наказ про відрядження та просив його відмінити як такий, що суперечить Закону України «Про запобігання корупції», Антикорупційній програмі і Комплаєнс-політиці Компанії.

У зв`язку із відмовою ОСОБА_1 виконувати наказ від 25.09.2020 № 346-в про відрядження (самовільно не поїхав у відрядження), наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 30.09.2020 № 784 «Про застосування дисциплінарного стягнення» (далі - наказ від 30.09.2020 № 784 про застосування дисциплінарного стягнення, копія наявна вматеріалах справи), позивачу було оголошено догану.

Перевіряючи обґрунтованість та законність вказаного наказу суд першої інстанції зазначив про його незаконність у зв`язку з тим, що він суперечить Інструкції про відрядження, Антикорупційної програми, Положення про порядок оцінки корупційних ризиків в діяльності ДП «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ».

Однак колегія суддів вважає даний висновок суду помилковим.

Так, згідно із пунктом 2.9 Інструкції про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни ІН-Д.0.07.365-18 (копія наявна в матеріалах справи) проект наказу про застосування дисциплінарного стягнення складається з двох частин: констатуючої та розпорядчої. У констатуючій - викладаються факти, що стали підставою для його видання, зазначаються працівники, що допустили порушення, положення якого нормативно-правового акту або організаційно-розпорядчого, нормативного чи виробничого документу Компанії порушено, мета розпорядчих дій. У розпорядчій - перелічуються пропоновані дії, завдання, заходи, у тому числі застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Пунктом 1 розпорядчої частини наказу від 30.09.2020 № 784 позивачу оголошено догану за невиконання наказу про відрядження ДП «НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 346-в та порушення трудової дисципліни, яке виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов`язків, передбачених пунктами 4.2.12, 5.1, 6.2 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП- К.6.34.001-19, а також п. 2.2 Кодексу корпоративної етики ДП «НАЕК «Енергоатом» щодо дисциплінованості й відповідальності за виконання покладених завдань.

Так, пунктом 4.2.12 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19 (далі - Посадова інструкція) визначено, що відповідно до функціонального змісту своєї діяльності, а також з метою виконання встановлених у Компанії вимог директор - радник президента виконує загальні функції управління, а саме, дотримання ним особистота здійснення контролю за дотриманням підлеглим персоналом вимог нормативно-правових актів з охорони праці та пожежної безпеки, правил та норм безпеки в атомній енергетиці, організаційно-розпорядчої, нормативної та виробничої документації.

Директор - радник президента, який є посадовою особою Компанії, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом», (Уповноважений) перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії та підзвітний і підконтрольний керівникові уповноваженого підрозділу з питань запобігання та виявлення корупції органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить Компанія (п. 5.1 Посадової інструкції).

Відповідно до п. 6.2 Посадової інструкції директор - радник президента згідно з чинним законодавством України та в установленому в Компанії порядку несе відповідальність, в тому числі: за невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання своїх посадових обов`язків; необгрунтоване невиконання, неповне, неналежне або несвоєчасне виконання вимог нормативної, виробничої та організаційно-розпорядчої документації Компанії, розпоряджень керівників; невиконання чи неналежне виконання вимог антикорупційного законодавства, організаційно-розпорядчих, нормативних та виробничих документів Компанії з цих питань; порушення трудової дисципліни ним особисто згідно з вимогами трудового законодавства та відповідних документів Компанії.

З врахуванням вказаного колегія суддів вважає, що наказ від 30 вересня 2020 року № 784 про застосування дисциплінарного стягнення за формою та змістом повністю відповідає статтям 147, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Інструкції про порядок застосування до працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» заходів дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни ІН-Д.0.07.365-18. У ньому чітко вказано, яке саме порушення було допущено позивачем, відповідно до наведених пунктів Посадової інструкції.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції про обґрунтованість доводів позивача щодо не дотримання відповідачем у справі процедури видачі 25 вересня 2020 року наказу ТВО директора ДП НАЕК «Енергоатом» №346-в «Про відрядження ОСОБА_1 в межах України» в частині того, що наказ про відрядження не було підготовлено структурним підрозділом, в якому працює особа, що направляється у відрядження, а також те, що даний наказ не було завізовано керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження, що свідчить про порушенням п. 2.4. Інструкції про відрядження в межах України працівників ДП «НАЕК «Енергоатом», то колегія суддів вважає даний висновок суду помилковим виходячи із наступного.

Так, відповідно до пункту 2 наказу від 25.09.2020 № 346-в метою відрядження було провести оцінку встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, перевірити достатність та належність заходів, що вживаються для усунення, підготувати за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків та подати т. в. о. президента ДП «НАЕК «Енергоатом» на затвердження звіт про проведену роботу.

Так, відповідно до Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП- К.6.34.001-19 до повноважень позивача віднесено, зокрема, оцінка встановлених організаційно-розпорядчими тавиробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків, а не оцінку корупційних ризиків, що проводиться Робочою комісією відповідно до розділу 6 Антикорупційної програми та Положення про порядок оцінки корупційних ризиків.

Оцінка корупційних ризиків - це процес визначення, аналізу та безпосередньої оцінки корупційного ризику (визначення терміну, наведене у Положенні про порядок оцінки корупційних ризиків). Метою ж відрядження було здійснити оцінку наявних корупційних ризиків.

Направлення позивача у відрядження для проведення оцінки встановлених організаційно-розпорядчими та виробничими документами ВП «Хмельницька АЕС» наявних корупційних ризиків ґрунтувалося, зокрема, на обов`язку позивача, відповідно до п. 4.1.3 Посадової інструкції, забезпечувати здійснення контролю, нагляду та моніторингу за дотриманням працівниками, президентом Компанії Антикорупційного законодавства і Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» виробничі нормативних, організаційно-розпорядчих документів Компанії з питань запобігань протидії корупції. Перевірка достатності та належності заходів, що вживаються для усунення наявних ризиків, та підготовка за результатами пропозиції і план заходів по недопущенню негативних наслідків.

Так, відповідно до 5.1 Посадової інструкції директора із запобігання і протидії корупції - радника президента ІП-К.6.34.001-19 (далі - Посадова інструкція, копія наявна в матеріалах справи) директор - радник президента, який є посадовою особою Компанії, відповідальною за реалізацію Антикорупційної програми ДП «НАЕК «Енергоатом» (Уповноважений) перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії. Тобто керівником структурного підрозділу, в якому працює особа, що направляється у відрядження - був сам позивач.

Необґрунтованим на думку колегії суддів є висновок суду першої інстанції про те, що наказ про відрядження №346-в від 25 вересня 2020 року не був підготовлений відповідним структурним підрозділом, оскільки позивач як директор - радник президента за своєю посадою до окремого підрозділу ДП НАЕК «Енергоатом» не входить та перебуває у безпосередньому підпорядкуванні президента Компанії.

Приймаючи вказані доводи позивача як підставу незаконності даного наказу, суд першої інстанції не вказав, яким саме керівником, якого саме структурного підрозділу, мав бути підготовлений даний наказ та відповідно завізований.

Тому доводи відповідача про те, що наказ від 25 вересня 2020 року № 346-в «Про відрядження ОСОБА_1 в межах України» виданий компетентною особою ДП «НАЕК «Енергоатом», не скасований та був обов`язковим для виконання позивачем незалежно від дотримання внутрішньої процедури його підготовки, є обґрунтованими та законними.

Невиконання позивачем наказу від 25 вересня 2020 року № 346-в «Про відрядження» є невиконанням ним своїх посадових обов`язків, яке полягало, зокрема, у недотриманні ним особисто організаційно-розпорядчої документації та розпорядження свого керівника - президента Компанії, у безпосередньому підпорядкуванні якого перебував позивач, а завдання, які ставились наказом від 25 вересня 2020 року № 346-в про відрядження, були безпосередньо пов`язані із посадовими обов`язками позивача.

Перевіряючи висновок суду та доводи апелянта ДП НАЕК «Енергоатом» в частині не забезпечення позивача грошовими коштами на період відрядження, колегія суддів враховує наступні обставини.

Так, із службової записки, поданої позивачем керівнику ДП НАЕК «Енергоатом» від 25.09.2020 № 34-18/748 вбачається, що будучи ознайомленим із наказом в день його видачі 25 вересня 2020 року позивач висловив свою позицію в якій відмовився виконувати наказ №346-в про відрядження. Тому подальше посилання позивача на не оплату позивачем зазначених витрат, як підставу його незаконності, колегія суддів вважає необґрунтованим.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, обґрунтованими та доведеними, а рішення суду першої інстанції щодо доведеності позивачем заявлених позовних вимог, таким що не відповідає встановленим обставинам справи.

Перевіряючи доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача у справі щодо не врахуванням судом першої інстанції статусу позивача, як викривача корупції та неможливості у зв`язку з цим застосування до нього дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів враховує.

Відповідно п. б ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону ( ч.1 ст. 53-4 вищевказаного Закону) .

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі щодо не врахуванням судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення положень ст. 1 та ч. 1 ст. 53-4 Закону України «Про запобігання корупції» щодо його статуту викривача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки обов`язок забезпечувати повідомлення у письмовій формі спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у разі виявлення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення працівниками компанії безпосередньо передбачений п.п.4.1.16 п.4.1. Посадової інструкції позивача, а тому ОСОБА_1 як особа, відповідальна за реалізацію антикорупційної програми компанії, не міг набути статусу викривача, так як направлення службової записки було його безпосереднім посадовим обов`язком. Вказане повністю узгоджується із листом НАЗК від 21.12.2020 за №23-04/67326/20 та Антикорупційною програмою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ПМ -Д.0.34.621-20.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про неправильний розподіл судових витрат в частині правничої допомоги, то колегія суддів виходить із наступного.

Так, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушивши норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, таке рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм права. Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанцій дійшов висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем порушення своїх посадових обов`язків, що чітко відображено в матеріалах службової перевірки, а тому підстав для скасування наказу №784 від 30 вересня 2020 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення суд апеляційної інстанції не вбачає.

Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом

та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав особи в аспекті статті

6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може вважатись законним та обґрунтованим, і таким, що ухвалене з правильним застосуванням норм права, у зв`язку з чим наявні підстави для його скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Оскільки судом апеляційної інстанції відмовлено позивачу у задоволенні позову відсутні підстави покладення на відповідача понесених позивачем судових витрат та витрат на правничу допомогу.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Судові витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги підлягають відшкодуванню позивачем, оскільки апеляційну скаргу відповідача задоволено, а рішення суду першої інстанції скасовано.

Керуючись ст. 139,147,148 КЗпП України, ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Пісоцькою Оленою Анатоліївною , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2021 року скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 жовтня 2022 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв